УХВАЛА

30 червня 2026 року
м. Київ

справа № 755/8812/25
провадження № 61-8252ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області на рішення Деснянського районного суду міста Києва  від 25 листопада 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 травня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, 

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив стягнути з Державного бюджету України на свою користь майнову шкоду у розмірі 133 000,00 грн та моральну шкоду у розмірі 1 728 000,00 грн, а всього - 1 861 000,00 грн. 

Деснянський районний суд міста Києва рішенням від 25 листопада 2025 року позов ОСОБА_1 задовольнив частково. 

Стягнув із Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 128 000,00 грн та моральну шкоду у розмірі 1 728 000,00 грн, а всього - 1 856 000,00 грн. 

Київський апеляційний суд постановою від 20 травня 2026 року апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області задовольнив частково. 

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 25 листопада 2025 року в частині вирішення позовної вимоги про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 майнової шкоди у розмірі 128 000,00 грн скасував та ухвалив у цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні зазначеної позовної вимоги. 

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 25 листопада 2025 року в частині вирішення позовної вимоги про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 1 728 000,00 грн змінив, зменшивши розмір відшкодування моральної шкоди до 500 000,00 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишив без змін. 

19 червня 2026 року Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області через підсистему «Електронний суд» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 20 травня 2026 року в частині зміни рішення суду першої інстанції та стягнення з Державного бюджету України моральної шкоди у розмірі 500 000,00 грн, ухваливши в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Ураховуючи розмір оскаржуваної суми, судовий збір за подання касаційної скарги становить 8 000,00 грн (500 000,00 х 1 % х 200 % х 0,8). 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102,
код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату. 
Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.
Відповідно до частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи.
Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.
Касаційна скарга надіслана Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області через систему «Електронний суд», проте доказів надсилання її копії та копій доданих матеріалів ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 суду не надано. До касаційної скарги додано докази надсилання касаційної скарги лише Головному управлінню Державної казначейської служби України у Харківській області.
З огляду на викладене, необхідно надати суду докази надсилання копії касаційної скарги та копій доданих матеріалів всім учасникам справи з урахуванням положень статті 43 ЦПК України.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення зазначеного недоліку.

Керуючись статтями 390, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області на рішення Деснянського районного суду міста Києва  від 25 листопада 2025 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 травня 2026 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки передбачені законом. 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров