Справа № 509/7282/23
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Кочко В.К.,
при секретарі судового засідання Савченко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Овідіополь у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "УКРТЕХФІНАНС" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних та втрат від інфляції

ВСТАНОВИВ:

04.12.2023 р., представник ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів солідарно на свою користь три відсотка річних за користування грошовими коштами у розмірі 69918,06 грн та втрати від інфляції в сумі 132717,95 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 14.11.2022 р. по цивільній справі №509/7282/23 було стягнуто у солідарному порядку з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 2246912,25 грн. та судовий збір у розмірі 33703,68 грн. 28.12.2022 року були видані виконавчі листи по вказаній справі.
20.09.2023 р. між АТ "Укрсиббанк" та ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс» укладено договір факторингу №20/09/2023, за яким відступлено право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №11478727000 від 11.02.2016. 20.09.2023 р. між АТ "Укрсиббанк" та ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс» укладено договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки №4438/2 від 11.12.2016 р., посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області за №90.
14.02.2024 р. на адресу суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_2 , у якому зазначила про відмову у задоволенні позовних вимог.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлялися належним чином.
Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом з матеріалів справи встановлено, що рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 14.11.2022 р. по цивільній справі №509/7282/23 було стягнуто у солідарному порядку з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 2246912,25 грн. та судовий збір у розмірі 33703,68 грн.
20.09.2023 р. між АТ "Укрсиббанк" та ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс» укладено договір факторингу №20/09/2023, за яким відступлено право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №11478727000 від 11.02.2016. 20.09.2023 р. між АТ "Укрсиббанк" та ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс» укладено договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки №4438/2 від 11.12.2016 р., посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області за №90.
Положеннями ст. 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Зокрема, частиною 2 статті 625 ЦК України врегульовано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу, яке боржник не виконав, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за час прострочення.
Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим.
Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 26.04.2017 у справі № 918/329/16.
Велика Палата Верховного Суду у постановах від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 та від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц виклала свої висновки про те, що положеннями статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання не залежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду розглядаючи справу № 905/600/18 навела свої висновки про те, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових рішень про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України сум.
За таких обставин, враховуючи невиконання відповідачами грошового зобов`язання встановленого рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 14.11.2022 р., вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості, яка становить 202636,01 грн. яка складається з 3 % річних та інфляційних втрат є обґрунтованими.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом встановлено, що за подання даного позову позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 3328 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжною інструкцією.
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають сплатити на користь ТОВ «ФК «Укртехфінанс» судовий збір у розмірі 3328 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 509, 530, 612, 614, 625 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 274, 353 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укртехфінанс» (Код ЄДРПОУ 42563968) три відсотки річних та втрати від інфляції на загальну суму 202636,01 грн.
Стягнути у рівних частках з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укртехфінанс» (Код ЄДРПОУ 42563968) судовий збір у розмірі 3328,00 грн, а саме по 1664,00 грн з кожного.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Кочко В.К.