13.04.2026 
Справа № 331/1506/24
Провадження № 2/331/86/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

13 квітня 2026 року       місто Запоріжжя

Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді      Яцун О.О.,
за участю секретаря судового засідання    Красан І.Л.,
позивача        ОСОБА_1 ,
представника позивача     адвоката Брагіної Т.В.,
представника відповідача     адвоката Мальцевої О.О.,
представника відповідача      ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Запорізька-4-А», в особі голови Склярук Галини Андріївни, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої залиттям квартири,

В С Т А Н О В И В:

Позивач  ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Запорізька-4-А», в особі голови Склярук Г.А., про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої залиттям квартири.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що їй на праві власності належить трикімнатна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 12 жовтня 2023 року о 12 год. 40 хв. позивачу зателефонували сусіди ОСОБА_5 , які проживають у нижче розташованій квартирі АДРЕСА_2 , та повідомили, що у будинку заповнюють систему опалення водою та з квартири позивача до їх квартири протікає вода. Позивач оглянула свою квартиру і виявила, що вода надходить до її квартири з вищерозташованої квартири   АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 у місці знаходження стояків системи опалення, та вже значна кількість води зібралась у кімнаті АДРЕСА_5 на підлозі, вкритій ковроліном. Про виток води з квартири АДРЕСА_6 позивач повідомила сусідів з квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_5 й просила їх зателефонувати голові ОСББ «Запорізька 4-А» ОСОБА_2 , яка мала вжити відповідні заходи та перекрити у підвалі будинку запорні крани на стояках системи опалення, та таким чином припинити аварійний виток води з системи опалення у квартирі АДРЕСА_6 . Проте, час йшов, а вода продовжувала протікати вже й через перекриття з квартири АДРЕСА_6 до квартири позивача. Позивач піднялась на верхній поверх та подзвонила до квартири АДРЕСА_6 , але мешканці квартири двері їй не відчинили. Після чого позивач стала телефонувати голові ОСББ, однак вона відхиляла виклики. Виток води з квартири АДРЕСА_6 продовжувався і вода текла вже не тільки у кімнатах АДРЕСА_5 та АДРЕСА_4 , а по стінах у кімнаті АДРЕСА_7 , у коридорі АДРЕСА_8 , на балкон та лоджію. Затоплення квартири водою тривало дві години і ОСОБА_2 , протягом вказаного часу, не вчиняла жодних дій для припинення витоку води із системи опалення у квартирі АДРЕСА_6 . При цьому, ОСОБА_2 знаходилась на подвір`ї житлового будинку і спостерігала за подіями. На вимоги позивача перекрити систему опалення у житловому будинку, голова ОСББ ОСОБА_2 не реагувала.
Також голова ОСББ «Запорізька 4-А» ОСОБА_2 не стала пояснювати, чому саме вона не попередила мешканців житлового будинку про заповнення системи опалення відповідним змістом, шляхом розміщення повідомлення на дошках об`яв житлового будинку. При цьому, на вулиці поряд з головою ОСББ був присутній чоловік, який назвався сантехніком. Він пояснив позивачу та іншим мешканцям будинку, що викликали мешканця квартири АДРЕСА_6 , який приїхав і припинить у квартирі АДРЕСА_6 аварійний виток води. Сантехнік оглядав місце аварійного витоку води у квартирі АДРЕСА_6 і бачив, що вода витікає із системи опалення. Позивач знову пішла до квартири АДРЕСА_6 , дзвонила, але двері не відчинили, хоча у квартирі знаходились її мешканці, голоси яких було чути за вхідними дверима до квартири. У вказаній квартирі мешкає подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
У зв`язку із затопленням квартири водою, позивач звернулася до голова ОСББ з проханням створити комісію для обстеження квартири позивача та складення відповідного акту про залиття квартири водою і про наявні у квартирі пошкодження. Голова відмовилась вчиняти такі дії. Сусіди запропонували допомогу у складанні актів навіть без участі голови ОСББ. Комісія була створена і до її складу увійшли три особи: ОСОБА_6 і ОСОБА_7 - мешканці квартири АДРЕСА_9 , а також ОСОБА_8 (проживає:  АДРЕСА_10 ), які були у той час у дворі будинку та обізнані про затоплення. Члени комісії склали акт від 12.10.2026 року, в якому зафіксували стан квартири після залиття. У наступні дні позивач вчиняла спроби поспілкуватись з мешканцями квартири АДРЕСА_6 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , дізнатись у чому полягає причина аварійного витоку води в їх квартирі, для чого неодноразово ходила до їх квартири, дзвонила, однак вони двері мені не відчинили, спілкування із позивачем уникали. ОСОБА_2 також відмовилась спілкуватись із позивачем з приводу затоплення квартири та причин аварійного витоку води у квартирі АДРЕСА_6 .
Після залиття квартири позивача у ній почалися руйнівні процеси: паркет в кімнатах здувся і почав підніматися; ковролін деформувався (з`явилися бугри); шпалери частково відклеїлися від стін і на них з`явились потьоки; стеля у кімнатах втратила первісний вигляд - на ній з`явились брудні потьоки; дерев`яні рами на лоджії та балконі деформувались і перестали зачинятись; електромережа частково вийшла з ладу через замикання, спричинені водою. Також внаслідок залиття квартири водою, були частково знищені меблі. Через підвищену вологість у квартирі та невисоку температуру повітря у квартирі, викликану помірним опаленням будинків у місті Запоріжжі, з`явились пліснява та грибок на стінах, підлозі, меблях.
З приводу протиправних дій відповідачів з квартири АДРЕСА_6 та бездіяльності голови ОСББ під час залиття квартири, позивач зверталась з відповідними заявами до Департаменту з управління житлово-комунальним господарством 16.10.2023 pоку; до секретаря Запорізької міської ради Куртєва А.В. 26.10.2023 року. Проте, позивачу було запропоновано вирішувати всі питання у судовому порядку.
З метою обстеження наслідків залиття квартири вже після висихання і складання відповідного акту, 06.11.2023 року позивач звернулась з заявою до голови ОСББ, яку надіслала поштою, проте, ОСОБА_2 проігнорувала вказану заяву.
Тому, 11.11.2023 року позивач запросила до квартири сусідів: ОСОБА_6 і ОСОБА_7 - мешканців квартири АДРЕСА_9 , ОСОБА_9 - мешканку квартири АДРЕСА_11 , а також ОСОБА_8 і електромонтера «Запоріжремсервіс» ОСОБА_10 для складання акту про наслідки залиття квартири. Було складено акт обстеження та виявлення наслідків залиття квартири АДРЕСА_12 від 11.11.2023 року. Отже, на думку позивача, винними у залитті квартири є саме відповідачі.
Для визначення розміру заподіяних залиттям квартири збитків, 30.12.2023 року позивач звернулася до ТОВ «Брок Сервіс плюс». Згідно Звіту про незалежну оцінку від 15.01.2024 року сума збитків складає 502 558 грн. 40 коп.
Позивач також зазначає, що вказаними діями відповідачів їй заподіяно моральну шкоду. Для відновлення квартири до попереднього стану позивачу потрібні значні грошові кошти, яких у неї нема, а заподіювачі шкоди не мають наміру добровільно відшкодувати заподіяні мені збитки. Тривалий час після залиття квартира взагалі була непридатна для проживання. Через відсутність іншого житла, позивач змушена була залишатись жити у пошкодженій квартирі в антисанітарних умовах. Стіни, стеля, підлога, шпалери та інші залиті водою частини квартири висихали більше місяця, у квартирі була постійно висока вологість повітря, були присутні неприємні запахи. Тому на ніч позивач ходила відпочивати до знайомих та до сусідів. Внаслідок пережитих стресів, надлишкових фізичних навантажень та підвищеної вологості у квартирі, значно погіршилось самопочуття позивача, з`явились поширені болі у тілі, переслідувало відчуття втоми, тривоги, сталось порушення сну, розпочався депресивний стан з постійними головними болями. 17.10.2023 року позивач звернулась до КНП «Центр надання первинної медико-санітарної допомоги № 10», де їй було встановлено діагноз - міжреберна невралгія з больовим синдромом, призначено амбулаторне лікування. У повній мірі користуватись квартирою позивач змогла тільки через місяць. Умови проживання значно погіршились. Все це суттєво вплинуло на психологічний та емоційний стан, та відобразилося на загальному стані здоров`я. Розмір моральної шкоди позивач оцінює у 20000,00 грн.
Посилаючись на вищенаведені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Запорізька-4-А» на її користь у солідарному порядку матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок залиття квартири у розмірі 502 558 грн. 40 коп., моральну шкоду у розмірі 20 000 грн. 00 коп., та судові витрати.
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 09 квітня 2024 року вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с.59 т.1).
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» № 4273-ІХ від 26.02.2025 року, назву Жовтневого районного суду міста Запоріжжя змінено на Олександрівський районний суд міста Запоріжжя.
30.04.2025 року внесено зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадянських формувань щодо перейменування Жовтневого районного суду міста Запоріжжя на Олександрівський районний суд міста Запоріжжя.
Ухвалою Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 26 червня 2025 року підготовче провадження у цивільній справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
16 березня 2026 року від представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Мальцевої О.О., яка діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АР № 1203795 від 24.10.2024 року (а.с.100 т.1), надійшли додаткові пояснення у справі, в яких просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_4 є неналежним відповідачем, оскільки він не є власником квартири АДРЕСА_13 , а також він не зареєстрований у даній квартирі. Акти обстеження квартири позивача від 12.10.2023 року та 11.11.2023 року не можуть бути належними і допустимими доказами заподіяння відповідачами ОСОБА_11 та ОСОБА_4 майнової шкоди позивачу, оскільки не відповідають вимогам, викладеним у Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207. Також зазначає, що жодних доказів на підтвердження протиправної поведінки відповідачів ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , а також обґрунтування причинно-наслідкового зв`язку між такою поведінкою відповідачів та завданням шкоди позивачу ОСОБА_1 , до матеріалів справи не долучено.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 і її представник - адвокат Брагіна Т.А., яка діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АР № 1197484 від 27.03.2025 року (а.с.150 т.1), позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просять позов задовольнити з підстав, наведених у ньому.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку.
Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Мальцева О.О. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі з підстав, наведених у додаткових поясненнях по справі.
Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку. Проте, будь-яких документів на підтвердження поважності причин неявки відповідачем суду не надано, відзив на позов суду не направлено.
У судовому засіданні представник відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Запорізька-4-А» - голова Склярук Г.А. позовні вимоги не визнала, просила суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Пояснила, що позивач зверталася до неї, як до голови ОСББ, з проханням про складання акту щодо залиття квартири. Разом з тим, вона порадившись із членами правління ОСББ, відмовила позивачу ОСОБА_1 у складанні відповідного акту, оскільки у останньої є заборгованість по внескам на утримання будинку. Крім того, свідок підтвердила, що після залиття квартири ОСОБА_1 , вона піднялася у квартиру АДРЕСА_6 , яка розташована над квартирою позивача ОСОБА_1 , і побачила, що підлога квартира залита водою. Вона особисто допомагала відповідачу ОСОБА_4 вимакувати воду, щоб запобігти проникненню води на нижні поверхи будинку.
Допитана у судовому засіданні 30 вересня 2025 року свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що вона з грудня 2022 року проживає на одному поверсі з позивачем, яка проживає у квартирі АДРЕСА_12 . Свідок підтвердила факт залиття квартири позивача 12.10.2023 року з причини того, що в квартирі вище поверхом зірвало кран на батареях опалення. Позивач повідомила їй про те, що голова ОСББ ОСОБА_2 відмовилась скласти акт щодо залиття квартири. Також свідок пояснила, що двічі підписувала акти обстеження квартири позивача, а саме 12.10.2023 року та 11.11.2023 року.
У судовому засіданні 30 вересня 2025 року свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що понад тридцять років вона товаришує із позивачем. У жовтні 2023 року вона була запрошена позивачем ОСОБА_1 до себе дому, у квартиру АДРЕСА_12 , і побачила залиття квартири. Пояснила, що залиття квартири позивача сталося з квартири поверхом вище. Свідок також пояснила, що приймала участь в складанні актів обстеження квартири позивача від 12.10.2023 року та 11.11.2023 року.
Допитаний у судовому засіданні 16 березня 2026 року свідок ОСОБА_13 пояснив суду, що він як суб`єкт оціночної діяльності надавав послугу стороні відповідача з рецензування звіту про оцінку майна в матеріальній формі. На його переконання, оціночні процедури, проведені ТОВ «БРОК СЕРВІС ПЛЮС» оцінювачем ОСОБА_14 , виконані з грубим порушенням, що у подальшому вплинуло на ринкову вартість. У звіті з оцінки розміру відшкодування, завданого залиттям квартири, оцінювачем ОСОБА_14 не було зроблено коригування вартості на фізичний знос елементів квартири та опорядження, що є грубим порушенням, та у подальшому призвело до збільшення вартості заподіяної шкоди. Загалом звіт не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним і не може бути використаний.
Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 і її представника ОСОБА_15 , представника відповідача ОСОБА_3 – адвоката Мальцевої О.О., представника відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Запорізька-4-А» - голови Склярук Г.А., свідків, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач набула право власності на дану квартиру на підставі договору купівлі-продажу від 10 червня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Пянтковською О.Г. (а.с.10 т.1), що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26646274 від 08 липня 2010 року (а.с.11 т.1), та даними технічного паспорту на вищевказану квартиру (а.с.12-13 т.1).
Встановлено також, що відповідач ОСОБА_3 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_14 , що підтверджується інформаційною довідкою № 356993084 від 04 грудня 2023 року (а.с.35 т.1).
Статтею 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» № 2866-ІІІ від 29.11.2001 року визначено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.
Відповідно до статті 16 вказаного Закону, об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання зокрема: приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; визначати порядок користування спільним майном відповідно до статуту об`єднання; укладати договори; виступати замовником робіт з капітального ремонту, реконструкції багатоквартирного будинку; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати для виконання статутних завдань господарче забезпечення діяльності об`єднання в порядку, визначеному законом; визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів.
З матеріалів справи вбачається і не оспорювалось сторонами, що будинок АДРЕСА_7 перебуває на балансі ОСББ «Запорізька 4-А».
Згідно копії протоколу зборів правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Запорізька 4А» № 1 від 09 грудня 2017 року, головою правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Запорізька 4А» було обрано  ОСОБА_2 (а.с.160 т.1).
З акту обстеження технічного стану квартири АДРЕСА_15 на предмет залиття квартири від 12 жовтня 2023 року, у зв`язку з відмовою голови ОСББ «Запорізька 4-А» ОСОБА_2 , складеного комісією у складі ОСОБА_6 - кв. АДРЕСА_9 , ОСОБА_8 - АДРЕСА_16 ,  ОСОБА_7 - кв. АДРЕСА_9 , вбачається, що на лоджії 3х2 м зі стелі з усіх боків тече вода, через точкові плафони, по шафам, по балконному дерев`яному блоку. Під натиском води стеля з пластику провисла. Ворсаніт весь мокрий, а під ворсанітом – дерево. У 7-й кімнаті зі стелі тече вода по шпалерам вініловим впродовж 1 м з обох боків посеред кімнати. По кутах біля вікна тече вода 0,5 х 0,5 м. Третій кут 0,3х0,3 тече вода, штукатурка випала біля труби, та по трубі текла вода. Стіна між 7-ою та 6-ою кімнатою мокра впродовж 1,5 м. Ковролін (3х4 м) по всій кімнаті мокрий, а під ковроліном паркет (сосна). У 6-й кімнаті у кутах 0,6х0,3 м та 0,5х0,4 м, по трубі тече вода. Ковролін на підлозі 5,66х3 м весь мокрий, в плямах, став буграми. Під ковроліном паркет. Між 6-ю та 5-ою кімнатами по шпалерам біжить вода. На балконі по вікну та дерев`яному балконному блоку біжить вода з усіх сторін. Ворсаніт (3х1 м) весь мокрий. У 5-й кімнаті біжить вода зі стелі метра 1,5 на полиці шафи-купе. Мокрі шпалери вінілові на флізиліновій основі вподовж 0,7 м. Ковролін весь мокрий. У 4-й кімнаті стеля над кутовою шафою мокра десь 1х0,5 м. Ковролін 3х4 м мокрий, весь в плямах, під ковроліном паркет. У коридорі по шпалерам стікає вода. Шпалери вінілові (а.с.19 т.1).
З акту обстеження технічного стану квартири АДРЕСА_15 на предмет залиття від 11 листопада 2023 року, у зв`язку з відмовою голови ОСББ «Запорізька 4-А» ОСОБА_2 , складеного комісією у складі ОСОБА_7 - кв. АДРЕСА_9 , ОСОБА_6 - кв. АДРЕСА_9 , ОСОБА_9 - кв. АДРЕСА_11 , ОСОБА_8 - АДРЕСА_16 , ОСОБА_16 - ел. монтер «Запоріжремсервіс», вбачається, що лоджія: дерев`яні рами не закриваються, двері у шафі 2,3х1,3 м не закриваються. У 7-й кімнаті розводи по кутах на стелі. Посеред кімнати на стіні темні плями 1х0,7 м з обох боків кімнати. Ковролін (3х4,14 м) по всій кімнаті в плямах та пухирях. З 16 жовтня немає світла. У 6-й кімнаті теж немає світла. Ковролін (5,6х3 м) піднявся, висох хвиляподібно, весь в плямах. Шпалери вінілові на флізеліновій основі по кутах в плямах та на стіні вподовж 1 м. Під ковроліном теж паркет. У 5-й кімнаті колвролін у плямах 1,33х3 м. На стелі 1,33х0,5 м фарбування взялось пухирями. У 4-й кімнаті повело ковролін. У куті на стелі десь 1х0,5 м пліснява. У коридорі шпалери вінілові на бумажній основі з плямами та потьоками (а.с.22 т.1).
Факт запрошення голови ОСББ «Запорізька 4-А» Склярук Г.А. для участі у складанні акту про залиття квартири підтверджуються копією звернення позивача ОСОБА_1 від 06.11.2023 року (а.с.15 т.1), яке було отримано особисто ОСОБА_2 07.11.2023 року, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.16 т.1).
Із відповідними заявами про залиття квартири позивач ОСОБА_1 зверталась до Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради 16.10.2023 року, та до секретаря Запорізької міської ради Куртєва А.В. 26.10.2023 року (а.с.17-18 т.1).
На вказані вище звернення позивачу ОСОБА_1 було надано відповіді. Так, листами № В-2253 від 27.10.2023 року та № Ко-2378 від 09.11.2023 року Департамент з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради роз`яснив позивачу її право на звернення до суду за захистом порушених прав (а.с.20, 21 т.1).
30 грудня 2023 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Брок Сервіс плюс» було укладено договір на проведення оцінки майна по здійсненню послуг з оцінки визначення ринкової вартості розміру відшкодування, завданого від залиття трикімнатної квартири АДРЕСА_17 (а.с.23 т.1).
Згідно Звіту про незалежну оцінку від 15.01.2024 року, виготовленого ТОВ «Брок Сервіс плюс» - оцінювачем ОСОБА_14 , сума збитків (прямих збитків, завданих від залиття пошкоджених труб у квартирі АДРЕСА_6 восьмого поверху при включенні системи опалення ОСББ будинку АДРЕСА_7 , згідно актів від 12.10.2023 року, та 11.11.2023 року) трикімнатної квартири загальною площею 67,63 кв.м., житловою площею 42,7 кв.м., на сьомому поверсі дев`ятиповерхового житлового будинку літ.А-9, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , складає 502 558 грн. 40 коп. (а.с.179-187, 188-192 т.1).
Натомість, заперечуючи проти позову та на спростування висновків Звіту, відповідачем ОСОБА_3 було подано до суду Рецензію від 11.06.2025 року на Звіт про незалежну оцінку від 15.01.2024 року, складену рецензентом ОСОБА_13 (а.с.171-174 т.1).
Відповідно до висновків рецензента ОСОБА_13 звіт про незалежну оцінку не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним і не може бути використаний.
Позивачем на спростування висновків Рецензії від 11.06.2025 року, було подано до суду Рецензію на рецензію на Звіт від 15.01.2024 року, складену рецензентом  ОСОБА_17 (а.с.229-235 т.1).
Відповідно до статті 319 ЦК України, власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
За правилами статті 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
При вирішенні спору слід врахувати, що відповідно до вимог статті 177 Житлового кодексу України,громадяни зобов`язані бережно ставитись до санітарно-технічного обладнання. Із змісту даної норми слідує, що особи, які є власниками житла або такі, які проживають у такому, повинні стежити за належним станом сантехприладів.
Згідно з положеннями статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади, пристрої, обладнання, що вийшли із ладу з його вини.
За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулювання правових, організаційних та економічних відносин, пов`язаних з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначені Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».
Відповідно до п.6) ч.1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» № 417-VIII від 14.05.2015 року, спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.
Відповідно до частин 1, 2 статті 10 вказаного Закону, співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів та прийняття відповідних рішень здійснюються згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі й зокрема про: розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним; проведення поточного і капітального ремонтів, реконструкції, реставрації спільного майна багатоквартирного будинку та визначення підрядників для виконання таких робіт; визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком.
Згідно ч. 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання відповідно до цього Закону та статуту зобов`язане, зокрема забезпечувати належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна, що належить співвласникам та забезпечувати виконання вимог статуту об`єднання.
Виконання зобов`язань об`єднанням належить до повноважень його правління відповідно до статуту об`єднання.
За положеннями ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.
Також, згідно пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8 жовтня 1992 року (з наступними змінами), власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч. 2 ст. 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди завдано не з його вини.
У справах про відшкодування шкоди потерпілі подають докази, що підтверджують факт завдання їм шкоди за участю відповідача, розмір такої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду, при цьому обов`язок доведення відсутності своєї вини несе відповідач.
У пункті 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207, зазначено, що у разі залиття, аварії квартири складається відповідний акт, форма якого затверджена додатком № 4. Відповідно до даного додатку акт повинен містити дані про події, які відбулись, наслідки таких подій, причину залиття, винну особу, яка здійснила неправомірні дії, та підписи осіб, у присутності яких такий акт складено.
На підставу заявлених позовних вимог, позивач ОСОБА_1 посилалась на акти обстеження технічного стану квартири АДРЕСА_15 на предмет залиття від 12 жовтня 2023 року та від 11 листопада 2023 року, які були складені громадянами, зокрема сусідами позивача.
Із актів обстеження технічного стану квартири АДРЕСА_15 на предмет залиття 12 жовтня 2023 року встановлено сам факт залиття квартири, а саме дані про подію, які відбулась, наслідки такої події, акти містять підписи осіб, у присутності яких такий акт складено. Також судом встановлено, що голова ОСББ «Запорізька 4-А» відмовилась приймати участь у складанні вказаних актів, що також було підтверджено самою головою ОСББ – ОСОБА_2 у судовому засіданні.
Отже, приймаючи до уваги акти залиття квартири від 12.10.2023 року і 11.11.2023 року, надані стороною позивача, суд враховує доводи сторони позивача про ухилення голови ОСББ «Запорізька-4-А» ОСОБА_2 від участі в оформленні та підписанні актів про залиття квартири позивача. При цьому, стороною відповідача не спростовано дані, які наведені в актах.
В той же час, необхідно зауважити, що форма актів від 12 жовтня 2023 року та від 11 листопада 2023 року не відповідають формі, встановленій у додатку № 4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року.
Між тим, зміст вищевказаних актів залиття квартири суд оцінює в сукупності з іншими доказами по справі, враховує при цьому, відмову голови правління ОСББ «Запорізька-4-а» від складання акту про залиття квартири позивача.
Позиція відповідача ОСОБА_3 про те, що акти про залиття квартири, надані позивачем, не є належними, суд розцінює критично, оскільки у своїй сукупності акти від 12 жовтня 2023 року та від 11 листопада 2023 року дають підстави дійти висновку про вину відповідачів ОСОБА_3 , як власника майна.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 201/658/16-ц, у якій касаційний суд відхиляє посилання позивача на те, що акти, у яких зафіксовано причини та наслідки залиття, складені не у день залиття та не відповідають формі, що передбачена Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, не є належними та допустимими доказами. 
Дослідивши акти про залиття, які містяться у цій справі як письмові докази, суд вважає, що істотних порушень, які б могли свідчить про їх неправомірність або нечинність, не виявлено. Будь-яких доказів на спростування зазначених в акті відомостей про подію залиття та обсяг пошкоджень, відповідачі не надали, клопотання про призначення судової експертизи щодо встановлення причин залиття чи вартості заподіяної шкоди, відповідачі не заявляли.
В той же час, встановити наявну причину залиття квартири позивача не виявилось за можливе, з причини відсутності доступу до квартири сторони відповідача для дослідження інженерних комунікацій. Проте, наявність локального розташування дефектів, які виникли у квартирі позивача ОСОБА_1 , свідчать про факт спричинення позивачу шкоди внаслідок залиття її квартири водою, що потрапила з квартири АДРЕСА_6 , яка на праві власності належить ОСОБА_3 .
Вказане підтверджено належними та допустимими доказами: актами про залиття квартири, поясненнями свідків, відповідним звітом. В той час, як стороною відповідача не спростовано відсутність вини в заподіянні шкоди позивачу у зв`язку із неналежним утриманням сантехнічного обладнання, внаслідок чого мало місце залиття квартири поверхом нижче.
Разом з тим, не доведена протиправна поведінка ОСББ «Запорізька 4-А» в заподіянні шкоди, відсутній причинний зв`язок між запояною шкодою і протиправною поведінкою останнього, відсутня вина останнього в затопленні квартири позивача по справі.
Вирішуючи питання щодо стягнення на користь позивача суми заподіяної шкоди з ОСОБА_4 , суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 48 ЦПК України, позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
Як вбачається із змісту ст.ст. 51, 175 ЦПК України, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому, суд, при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені позивачем до участі у справі.
Одним із відповідачем у справі позивач ОСОБА_1 зазначила ОСОБА_4 .
Відповідно до частин 4 та статті 319 ЦК України, власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
Так, ОСОБА_1 є єдиним власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 10 червня 2010 року (а.с.10 т.1), що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26646274 від 08 липня 2010 року (а.с.11 т.1), та даними технічного паспорту від 03 травня 2007 року (а.с.12-13 т.1).
ОСОБА_4 і ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 14 лютого 2019 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 14 лютого 2019 року, виданим Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 25 від 14 лютого 2019 року (а.с.161 т.1).
Крім того, відповідно до інформації, яка міститься у відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 657411 від 24.06.2024 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , з 28.10.2015 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_18 (а.с.58 т.1).
Отже, ОСОБА_4 не є власником квартири АДРЕСА_15 . Протиправні дії ОСОБА_4 , які спричинили затоплення квартири позивача, також не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом.
Аналізуючи вищезазначене, суд вважає, що ОСОБА_4 не може нести відповідальність за завдану позивачу шкоду і не є належним відповідачем за вказаним позовом, тому у задоволенні позовних вимог, пред`явлених до відповідача ОСОБА_4 , необхідно відмовити.
Тягар утримання майна, тобто обов`язок здійснювати за свій рахунок поточний та капітальний ремонти квартири, лежить на власнику квартири і саме власник (користувач) житла зобов`язаний забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень квартири, при наявності несправностей вживати заходів щодо їх усунення.
Матеріалами справами та дослідженими доказами по справі доведено, що затоплення квартири АДРЕСА_12 відбулося саме з квартири АДРЕСА_13 , яка знаходиться поверхом вище квартир позивача, та яка на праві власності належить ОСОБА_3 . Отже, встановлена вина відповідача ОСОБА_3 , як власника квартири АДРЕСА_13 , у затопленні квартири АДРЕСА_12 за вказаною адресою, яка належить позивачу.
Вказані обставини є підставою для задоволення позовних вимог в частині стягнення шкоди, заподіяної залиттям квартири позивача, саме з власника квартири АДРЕСА_6 – відповідача ОСОБА_3 .
Законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог статті 1166 ЦК України покладено на відповідача.
Визначаючи розмір збитків, спричинених позивачу, суд виходить з наступного.
Відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Так, стороною позивача надано Звіт про незалежну оцінку від 15.01.2024 року, виготовлений ТОВ «Брок Сервіс плюс» (а.с.178-216 т.1), відповідно до якого розмір відшкодування збитків, заподіяних залиттям квартири позивача, становить 502558 грн. 40 коп.
При цьому, відповідно до розрахунку вартості витратних матеріалів та ремонтних робіт, наведеного у звіті, ремонт підлоги у кімнатах № 2, № 3 і коридорі, з урахуванням вартості кавроліну, клею та плінтусів, а також вартості виконаних робіт становить 248904 грн. 60 коп., в тому числі вартість кавроліну становить 216067 грн. 20 коп.
Визначаючи вартість кавроліну, експерт виходила з того, що кавролін з чистої вовни, має маркування Veta 61 (з.б.а.с.28). При цьому, стороною позивача не надано жодних доказів на підтвердження як марки кавроліну, так і складу сировину, з якого його було виготовлено. При визначенні вартості кавроліну, експертом не враховано і фізичний знос кавроліну. Вартість кавроліну визначено, виходячи із вартості кавроліну, розміщеного на на сайті в Інтернет мережі лише одного ресурсу, що унеможливлює визначити середню ринкову вартість даного матеріалу.
З урахування вищевказаного, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу в частині стягнення заподіяної шкоди частково, стягнувши з відповідача ОСОБА_3 у відшкодування шкоди, заподіяної залиттям квартири ОСОБА_1 , 286491 грн. 20 коп., без урахування вартості кавроліну, оскільки доказів на підтвердження марки кавроліну, стороною позивача так і не було надано.
При цьому, суд зауважує, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, судам слід виходити із його ефективності (стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), це означає, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, також забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Згідно усталеної судової практики при розгляді позовів про відшкодування шкоди необхідно мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Суд, враховуючи вищевказані норми процесуального законодавства, встановлені судом фактичні обставини справи, проаналізувавши підстави звернення до суду та норми цивільного законодавства України, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, зазначає, що цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини особи, яка завдала шкоду (заподіювача шкоди). Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Аналогічний висновок наведено у постанові Верховного Суду від 13 листопада 2019 року (справа № 757/31418/15-ц, провадження № 61-17928св18).
Також, у постанові від 08 травня 2018 року (справа № 638/9035/16-ц, провадження № 61-7511св18) при розгляді справи за подібними правовідносинами, Верховним Судом звернуто увагу на те, що законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди та саме він повинен довести, що шкоди завдано не з його вини.
З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача ОСОБА_3 покладено обов`язок доведення відсутності їх вини у завданні шкоди позивачу.
Враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 не спростувала вказаної презумпції, на користь позивача підлягає відшкодуванню заподіяна внаслідок залиття квартири майнова шкода у розмірі 286491 грн. 20 коп.
В цілому звіт про незалежну оцінку стороною відповідачам не спростований, клопотання про проведення відповідних судових експертиз стороною відповідача не заявлялось та не надано інших доказів щодо розміру спричиненої позивачу шкоди, попри те, що це є процесуальним обов`язком відповідача, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція заподіювача шкоди.
Статтею 106 ЦПК України законодавством визначено вимоги до висновку експерта, за експертизою, проведеною на замовлення учасників справи. Натомість, Звіт про оцінку майнового збитку не є висновком експерта в розумінні норм процесуального законодавства. Порядок проведення оцінки та складання звіту регулюється Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».
Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року зазначено, зокрема, порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні відносин з оточуючими людьми, настання інших негативних наслідків. Звідси, потерпілий вважається зазнавшим моральну шкоду, якщо він перетерпів душевні страждання у виді негативних змін душевно-психологічного функціонування організму чи фізичні страждання у виді негативних змін біологічного функціонування організму.
Відповідно до роз`яснень, даних у пункті 5 цієї постанови обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні.
Відповідно до пункту 7 зазначеної постанови, заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.
Враховуючи роз`яснення, що містяться у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди, виходячи з характеру й обсягу фізичних, душевних і психічних страждань, що випробував позивач у зв`язку з пошкодженням автомобіля та необхідністю проведення ремонту, тяжкості вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, часу та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, інших обставин, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з порушенням права власності, інших цивільних прав при настанні негативних наслідків.
Суд дійшов висновку, що діями відповідачів спричинені позивачу моральні страждання, які пов`язані з пошкодженням майна позивача. Внаслідок пережитих стресів, надлишкових фізичних навантажень та підвищеної вологості в квартирі значно погіршилось самопочуття позивача (а.с.37-39 т.1), з`явились поширені болі в тілі, переслідувало відчуття втоми, тривоги, сталось порушення сну, розпочався депресивний стан з постійними головними болями. У повній мірі користуватись квартирою позивач змогла тільки через місяць. Умови проживання значно погіршились. Все це суттєво впливає на її психологічний та емоційний стан та відображається на загальному стані здоров`я. З врахуванням характеру страждань, обсягу заподіяної шкоди суд вважає, що сума у розмірі 3 000 грн. 00 коп. буде достатньою грошової компенсацію завданої позивачу моральної шкоди.
За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок залиття квартири, у розмірі 286491 грн. 20 коп. та моральну шкоду, завдану залиттям квартири, у розмірі 3000 грн. 00 коп.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов задоволено частково, то сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 пропорційно задоволеним вимогам в цій частині на суму 289491 грн. 20 коп., що становить 55,40 % від первісно заявлених вимог (289 491, 20 грн. х 100 % : 522 558, 40 грн.), а саме у розмірі 2894,97 грн. (5 225,58 грн. х 55,40 % : 100%).
Так, з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню 1080 грн. 91 коп. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви до суду.
Крім того, в силу статті 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_3 в дохід держави недоплачений стороною позивача судовий збір у розмірі 1814 грн. 06 коп., за подання позовної заяви до суду.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Запорізька-4-А», в особі голови Склярук Галини Андріївни, про відшкодування майнової та моральної шкоди, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири, грошові кошти у розмірі 286491 (двісті вісімдесят шість тисяч чотириста дев`яносто одна) грн. 20 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири, грошові кошти у розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат по сплаті судового збору у розмірі 1080 грн. 91 коп. (одна тисяча вісімдесят) грн. 91коп.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 1814 (одна тисяча вісімсот чотирнадцять) грн. 06 коп.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи, відповідно до п. 4) ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;
представник позивача: адвокат Брагіна Тетяна Віталіївна, місцезнаходження:  АДРЕСА_19 ;
відповідач:  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;
представник відповідача: адвокат Мальцева Олена Олександрівна, місцезнаходження: місто Запоріжжя, вулиця Діагональна, будинок № 5;
відповідач:  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_18 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;
відповідач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Запорізька-4-А», місцезнаходження юридичної адреси: 69002, місто Запоріжжя, вулиця Запорізька, будинок № 4-а, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40833277;
представник відповідача: Склярук Галина Андріївна, місцезнаходження:  АДРЕСА_20 .

Повний текст рішення суду складено 20 квітня 2026 року.

Суддя         О.О. Яцун