Постанова 5 травня 2026 року м. Київ справа № 1-1048/11 провадження № 51-1168 ск 18 	
Суддя Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду ОСОБА_1 , розглянувши касаційну скаргу підсудного ОСОБА_2 на постанову Запорізького апеляційного суду від 8 квітня 2026 року,
установив:
Як убачається зі змісту касаційної скарги та оскарженого судового рішення, постановою судді Запорізького апеляційного суду від 8 квітня 2026 року, за результатами попереднього розгляду, відмовлено у прийнятті до розгляду апеляції підсудного ОСОБА_2 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24 грудня 2025 року про відмову в задоволенні клопотання останнього про призначення судово-лінгвістичної експертизи перекладу обвинувального висновку та про повернення справи прокурору для проведення додаткового розслідування.
У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про перевірку постанови апеляційного суду в касаційному порядку.
Посилаючись на процесуальні порушення, він фактично зазначає, що, на його думку, суд формально застосував положення ст. 347 Кримінально-процесуальний Кодекс України (затвердженого Законом від 28 грудня 1960 року; далі - КПК) та безпідставно відмовив у прийнятті апеляційної скарги, хоча ухвала суду першої інстанції безпосередньо впливала на реалізацію права на захист, зокрема, на можливість перевірки достовірності перекладу обвинувального висновку. Це у сукупності порушує право на доступ до суду та гарантії ст. 6 Конвенції. 
Однак, касаційна скарга підсудного ОСОБА_2 не може бути прийнята до розгляду, з огляду на таке. 
Відповідно до ч. 2 ст. 388 КПК, касаційні скарги на судові рішення, зазначені в частині другій статті 383 цього Кодексу, передаються судді касаційного суду, що визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 16-2 цього Кодексу, який протягом 15 діб з часу їх надходження вирішує питання про витребовування справи. Справа не витребовується, якщо скарга відповідно до вимог статті 350, частини другої статті 383, статті 384, частини другої статті 386, частини першої статті 398 цього Кодексу не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції. Про прийняте рішення суддя виносить мотивовану постанову, копія якої надсилається прокуророві чи особі, яка подала скаргу. Постанова оскарженню не підлягає. Відмова у витребовуванні справи не перешкоджає витребовуванню справи при повторному надходженні скарги за умови усунення зазначених у постанові суду недоліків і якщо вона надійшла в межах строку, визначеного статтею 386 цього Кодексу, або не пізніше одного місяця з дня одержання копії постанови про відмову у витребовуванні справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 383 КПК, у касаційному порядку можуть бути перевірені вироки місцевих судів, постанови (ухвали) цих судів у справах про застосування примусових заходів виховного чи медичного характеру, інші постанови (ухвали), які перешкоджають подальшому провадженню у справі, ухвали апеляційного суду, постановлені щодо цих вироків, постанов (ухвал), крім випадків, коли апеляційною інстанцією зазначені рішення скасовано, а справу направлено на нове розслідування чи новий судовий розгляд, а також ухвали апеляційного суду, постановлені ним в апеляційному порядку щодо видачі особи (екстрадиції).
Стаття 347 КПК містить вичерпний перелік судових рішень, на які може бути подана апеляція.
Ухвала про відмову у призначенні судового-лінгвістичної експертизи та відмова у поверненні обвинувального висновка, не входить до цього переліку ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, підсудний ОСОБА_2 порушує питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції, яке постановлено у порядку п. 2 ч. 4 ст. 357 КПК. 
Відмова у прийнятті до розгляду не позбавляє підсудного права на доступ до суду, а лише забезпечує дотримання процесуальних меж, установлених законом.
Враховуючи наведене та вимоги ч. 2 ст. 383 КПК, постанова Запорізького апеляційного суду від 8 квітня 2026 року не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Отже, оскільки оскаржуване судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, підстав для витребування справи немає.
Керуючись ч. 2 ст. 388 КПК України 1960 року, пунктом 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIIIвід 03 жовтня 2017 року,
ухвалив:
Відмовити у витребуванні кримінальної справи стосовно ОСОБА_2 за його касаційною скаргою на постанову Запорізького апеляційного суду від 8 квітня 2026 року.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя  ОСОБА_1