Справа №519/2546/25 
2/519/39/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К РА Ї Н И 
19.05.2026 м. Південне
Південний міський суд Одеської області у складі судді - Москаленко Інни Олександрівни, за участю секретаря судових засідань Коршак Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ГЕЛЕКСІ» (01054, м. Київ, вул. В`ячеслава Липинського (ст.н. Чапаєва), буд. 10/1) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ),
учасники – не з`явилися,
про стягнення заборгованості за кредитним договором, негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи на стадії ухвалення рішення, ухвалив рішення про таке: 
І. Стислий виклад позиції Сторін
1.ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , яким просить стягнути з Відповідача на його користь Позивача заборгованість за кредитним договором №191301 від 26.10.2020 у сумі 24 669,50 грн та судові витрати. 
2.Позов обґрунтований тим, шо Відповідачем було укладено вище зазнаний кредитний договір та отримано грошові кошти від ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ». У порушення умов договору, Відповідач вчасно не повернув кредитні кошти, тому Позивач звертається до суду за її стягненням. 
3.Відповідач надав відзив, де зазначив, що Позивач не довів факт перерахування коштів Відповідачу, вимога про стягнення комісії є безпідставною, просив зменшити судові витрати на оплату правничої допомоги.
4.У відповіді на відзив, Позивач просив позовні вимоги задовольнити повністю.
ІІ. Процесуальні дії у справі.
5.Ухвалою судді Південного міського суду Одеської області від 16.12.2025 року відкрито провадження по справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.
ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
6.Подаючи позов до суду, Позивач зазначив, що у разі неявки в судове засідання відповідача, позивач не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника позивача.
7.Відповідач в судове засідання не з`явився, з заявами та клопотаннями не звертався.
8.В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
9.Судом було встановлено, що 26.10.2020 року між ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» та ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису було укладено договір позики №191301, за умовами якого кредитор надав боржнику кредит у сумі 5000 грн., процентна ставка 0,01% на день, строком до 24 листопада 2020р, зі сплатою комісії, яка складає 1,1% в день від початкового розміру позики відповідно пп.1.1.1. Договору.
10.Згідно графіку платежів до Договору позики №191301 від 26 жовтня 2020 року орієнтовна загальна вартість позики 6609,5 грн., з якої сума позики 5000 грн, відсотки 14,5 грн., комісія 1595,00 грн.
11.Факт отримання суми кредиту підтверджується випискою за поточними рахунками клієнта за період з 25.10.2020 по 27.10.2020, наданою АТ «Приватбанк» на виконання ухвали суду про витребування доказів від 27.04.2026. Грошові кошти у сумі 5000,00 грн були зараховані 26.10.2020 на платіжну карту №4962-хххх-хххх-2328, що належить ОСОБА_1 . 
12.Відповідно до розрахунку ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» сума за договором складає 24669,50 грн.
V. Застосовані норми права
13.Згідно з ч. 1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
14.Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
15.Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
16.Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
17.Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
18.За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець.
19.Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
20.Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
21.Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
22.Відповідно до ч.2ст.1048 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
23.Відповідно дост.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
24.В силу ст. ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
25.Обов`язок повернути кошти у строк, визначений договором, виникає у Позичальника з моменту отримання коштів за договором позики.
26.Згідно із висновками Верховного Суду, викладеними, в постанові від 14 липня 2022 року у справі № 204/4341/17 договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або речей, у разі відсутності цієї істотної умови договір вважається неукладеним. Сам по собі факт підписання сторонами тексту договору, без передачі грошей або речей, не породжує у майбутнього позичальника обов`язку повернути обумовлену угодою суму грошей або кількість визначених родовими ознаками речей. Таким чином, факт отримання позичальником грошових коштів, момент їх отримання (як певний проміжок часу) є обов`язковою та істотною умовою договору позики, яку повинен встановити суд у справах цієї категорії. При встановленні факту неотримання позичальником грошей або речей від позикодавця договір позики вважається неукладеним.
VІ. Мотиви та висновки суду
27.Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на основі кредитного договору, що врегульовано статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК).
28.Необхідність виконання належним чином взятих на себе зобов`язань, обов`язковість договору і наслідки не виконання зобов`язання передбачені статтями 525, 526, 530 , 610, 611 ЦК.
29.В даних правовідносинах у порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув.
30.Надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.
31.В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі.
32.Враховуючи наведене, Суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і частині тіла кредиту підлягають задоволенню.
33.Поряд із цим, як було зазначено, відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
34.Зазначена правова позиція викладена Великою палатою Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц.
35.Отже, кредитор відповідно до ст.1048 ЦК України має право стягувати заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Обраховані на підставі узгоджених сторонами тарифів суми тіла кредиту та відсотки, оскільки вони не сплачені добровільно, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача в судовому порядку.
36.Водночас, кредитор здійснив нарахування за період, поза межами строку кредитування, а саме з 26.10.2020 по 23.03.2021, хоча договором позики №191301 від 26.10.2020 передбачено строк кредитування з 26.10.2020 по 24.11.2020 з відсотками у сумі 14,50 грн.
37.Крім того, Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту за кредитним договором, просив у тому числі стягнути заборгованість за комісією.
38.Згідно п. 4.3 обчислення строку користування позикою та нарахування процентів та комісії за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою. 
39.Разом з тим, у постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15-ц (провадження № 61-8862сво18) суд зробив висновок, що: «надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Умова договору про надання споживчого кредиту, укладеного після 16 жовтня 2011 року, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів»(будь-які збори, відсотки, комісії, платежі), є нікчемною на підставі частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», норма якої діяла з 16 жовтня 2011 року до внесення змін на підставі Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII від 15 листопада 2016року».
40.Верховний Суд у постанові від 6 листопада 2023року по справі №204/224/21 зазначив, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
41.У зв`язку з викладеним Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду відступив від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2023 року у справі №66183-05/2025, в якій суд за аналогічних обставин дійшов протилежного висновку.
42.Враховуючи викладене, суд вважає, що положення кредитного договору №191301 від 26.10.2020 щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за надання кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», а тому підстави включати суму комісії до суми заборгованості за кредитом відсутні. 
43.Суд звертає увагу на те, що нарахування комісій за обслуговування кредитного договору, яке здійснювалося на свою користь, суд кваліфікує як приховане застосування міри відповідальності, оскільки договір не містить відомостей, за що саме нараховується комісія (не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця), оскільки супроводження виданого кредиту після закінчення строку кредитування включається до обсягу наданих послуг у виді кредитування. Отже умови встановлення комісії за обслуговування договору є нікчемними відповідно до приписів ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», а тому позов в частині стягнення комісії задоволенню не підлягає.
44.Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
45.Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України).
46.Оскільки відповідач фактично отримав кредит, користувався ним та не погашав заборгованість, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛЕКСІ» підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 5 014,50 грн., з яких 5 000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 14,50 грн. – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, із розрахунку загальної вартості Кредиту, передбаченої графіком платежів до кредитного договору та відмовити в задоволенні вимог щодо стягнення інших відсотків та комісій за користування кредитом, оскільки позивач не обґрунтував його право на нарахування цих відсотків та комісій за період з 26.11.2020 по 23.03.2021року.
VІI. Розподіл судових витрат
47.Відповідно до ч. 1 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача в разі задоволення позову.
48.Позивачем при подачі позовної заяви було надано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 2423,00 грн.
49.На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано наступні документи: копію договору про надання правничої допомоги від 09.07.2025 року укладеної між ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» та адвокатом Рудзей Ю.В.; копії ордеру та свідоцтва, акт №857 наданих послуг правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 09.07.2025р.
50.Оскільки судом задоволено 5 014,50 *100%/ 24 669,50 = 20,33 % позовних вимог за кредитним договором №191301 від 26.10.2020, то з Відповідача на користь Позивача слід стягнути 492,60 грн. судового збору та 1016,50 грн витрат на правничу допомогу, що пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
51.Керуючись ст.ст. 12,13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-284, 289 ЦПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛЕКСІ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
2.Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛЕКСІ» заборгованість за договором кредиту №191301 від 26.10.2020 у сумі 5 014,50 грн.
3.Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛЕКСІ» стягнути 860,75 грн. судового збору та 1016,50 грн витрат на правничу допомогу.
4.В задоволенні інших позовних вимог–відмовити.
5.Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.
6.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
7.Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ГЕЛЕКСІ», адреса місцезнаходження: місце реєстрації 01054, м. Київ, вул. В`ячеслава Липинського (ст.н. Чапаєва), буд. 10/1, код ЄДРПОУ 35625014.
8.Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Південного міського суду
Одеської області І. О. Москаленко