Справа № 420/11934/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови,
встановив:
I. Зміст позовних вимог.
До суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) з позовною заявою до Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) ( далі - відповідач), за участю третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 ( далі - третя особа), в якій просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Білаша Євгенія Геннадійовича від 19.03.2026 про закінчення виконавчого провадження ВП № 80053543.
- зобов`язати Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відновити виконавче провадження ВП № 80053543 з виконання виконавчого листа № 420/23560/24, виданого 19.12.2025 Одеським окружним адміністративним судом.
- зобов`язати державного виконавця вжити заходів щодо належного виконання рішення суду, зокрема, шляхом перевірки відповідності змісту довідки Боржника резолютивній частині рішення суду та застосування заходів впливу (штрафів), передбачених ст. 63, 75 Закону України “Про виконавче провадження” у разі повторного надання Боржником невідповідних документів.
II. Позиція сторін
На обґрунтування вказаних вимог представник позивача зазначає, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 у справі № 420/23560/24 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 .На виконання вказаного рішення видано виконавчий лист № 420/23560/24 від 19.12.2025. 23.01.2026 головним державним виконавцем Приморського ВДВС Білашем Є.Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 80053543. 19.03.2026 державним виконавцем Білашем Є.Г. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України “Про виконавче провадження” (у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі). Позивач вважає оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження протиправною, тому звернувся до суду з даним позовом.
04.02.2025 р. представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, яким просить відмовити у її задоволенні, вказуючи, що 23.01.2026 року на підставі заяви стягувача та виконавчого документа державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №80053543. Постанови про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу були направлені сторонам до відома та до виконання. Від боржника надійшов лист про виконання рішення суду в добровільному порядку, до якого були долучені відповідні додатки, з метою отримання інформації від боржника про те, чи дійсно рішення було з урахуванням всіх вимог, які передбачені виконавчим документом, державним виконавцем була надіслана вимога боржнику. 19.03.2026 року від боржника надійшла відповідь про те, що рішення було виконане в добровільному порядку, що підтверджувалось листом від 10.02.2026 року, а тому отримавши підтвердження виконання рішення, державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження.
Третя особа не скористалась правом на подання пояснень.
III. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 11.05.2026 р. відкрито провадження у справі за правилами, передбаченими статтею 287 КАС України, призначено засідання на 22.05.2026 р. о 15:00 год. Цією ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Ухвалою суду від 22.05.2026 р. продовжено розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами без виклику учасників справи.
IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 року по справі № 420/23560/24, адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,- задоволено.
Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови в складанні і поданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нової довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2023 року за останньою займаною штатною посадою та тарифним розрядом, для проведення перерахунку та виплати основного розміру пенсії у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про всі щомісячні основні та додаткові (надбавки, доплати, підвищення та премії) види грошового забезпечення, визначені, виходячи з розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 року (2684 грн), помноженого на відповідний тарифний коефіцієнт для проведення перерахунку пенсії з 01.02.2023 року.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 скласти і подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2023 року за останньою займаною штатною посадою та тарифним розрядом, для проведення перерахунку та виплати основного розміру пенсії у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про всі щомісячні основні (оклад за посадою, військовим званням, надбавка за вислугу років) та додаткові (надбавки, доплати, підвищення та премії) види грошового забезпечення, визначені, виходячи з розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 року (2684 грн), помноженого на відповідний тарифний коефіцієнт, для проведення перерахунку пенсії з 01.02.2023 року.
Рішення суду набрало законної сили 31.10.2024 року.
19.12.2025 року ОСОБА_1 судом видано виконавчий лист № 420/23560/24.
23.01.2026 року за заявою стягувача ОСОБА_1 про примусове виконання рішення суду головним державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Білашем Є.Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 80053543 за виконавчим листом Одеського окружного адміністративного суду № 420/23560/24, виданим 19.12.2025 року, згідно якого зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 скласти і подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2023 року за останньою займаною штатною посадою та тарифним розрядом, для проведення перерахунку та виплати основного розміру пенсії у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про всі щомісячні основні (оклад за посадою, військовим званням, надбавка за вислугу років) та додаткові (надбавки, доплати, підвищення та премії) види грошового забезпечення, визначені, виходячи з розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 року (2684 грн), помноженого на відповідний тарифний коефіцієнт, для проведення перерахунку пенсії з 01.02.2023 року.
10.03.2026 ІНФОРМАЦІЯ_4 листом № 943/2777 за результатом вимоги відділу Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 24.02.2026 № 28716 повідомило, що рішення суду було виконано ІНФОРМАЦІЯ_3 в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження, а саме 05.12.2024. Зокрема 05.12.2024, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 по справі № 420/23560/24 було виготовлено довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням вимог рішення суду. За вихідним № 943/25625 від 05.12.2024 згадана довідка була направлена до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. Враховуючи викладене, ІНФОРМАЦІЯ_4 просить закінчити зазначене виконавче № 80053543 відповідно до пункту 9 статті 39 Закону України “Про виконавче провадження”, у зв`язку з фактичним виконанням судового рішення по справі № 420/23560/24.
Згідно листа № 943/25625 від 05.12.2025 року, у довідці про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , у графах («Посадовий оклад», «Оклад за військовим званням», «Надбавка за вислугу років», «Премія») вказано слово «невідомо». У підсумковій графі «Усього» вказано суму 0,00 грн. 
19.03.2026 головним державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Білашем Є.Г. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 80053543 на підставі пункту 9 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Позивач вважаючи, що рішення суду не виконано, у зв`язку з чим постанова про закінчення виконавчого провадження є протиправною, звернувся до суду з даним позовом.
V. Норми права, які застосував суд.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Частина 2 ст.14 КАС України передбачає, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Згідно з ч. 2 ст.372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
Частина 4 цієї статті передбачає, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі по тексту - Закон № 1404-VIII), яким передбачено,
- примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". (частина 1 статті 5 Закону № 1404-VIII0;
- під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. ( частина першої статті 13 Закону №1404-VIII) 
- виконавець зобов`язаний, серед іншого, вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. .( частина 1 статті 18 Закону №1404-VIII);
- виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. ( пункт 1 частини 2 статті 18 Закону №1404-VIII);
- виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; ( пункт 3 частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII);
- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за виконавчими листами, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.( частина 1 статті 26 Закону №1404-VIII);
- виконавче провадження підлягає закінченню у разі, у тому числі, у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. ( пункт 9 частини 1 статті 39 Закону № 1404-VIII )
- за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. .( частина 1 статті 63 Закону №1404-VIII).
VI. Оцінка та висновок суду.
З системного аналізу вищевказаних правових норм можна дійти висновку про те, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Законодавством не передбачено повноважень державного виконавця здійснювати заходи примусового виконання судового рішення в інший спосіб, ніж визначений безпосередньо самим судовим рішенням та Законом України "Про виконавче провадження". Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.
При цьому, правовий аналіз наведених норм свідчить про те, що постанова про закінчення виконавчого провадження приймається за умови повного та безумовного виконання виконавчого документа.
Як встановлено судом, виконавчим листом від 19.12.2025 року № 420/23560/24 було зобов`язано боржника – ІНФОРМАЦІЯ_4 , скласти і подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2023 року за останньою займаною штатною посадою та тарифним розрядом, для проведення перерахунку та виплати основного розміру пенсії у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про всі щомісячні основні (оклад за посадою, військовим званням, надбавка за вислугу років) та додаткові (надбавки, доплати, підвищення та премії) види грошового забезпечення, визначені, виходячи з розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 року (2684 грн), помноженого на відповідний тарифний коефіцієнт, для проведення перерахунку пенсії з 01.02.2023 року.
Отже, за вказаним виконавчим листом боржник зобов`язаний вчинити вказані дії, у зв`язку з визнанням судовим рішенням по справі № 420/23560/24 протиправність дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови в складанні і поданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нової довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2023 року.
Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження ВП № 80053543, листі від 10.03.2026 № 943/2777, адресованому відділу Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про виконання судового рішення по справі № 420/23560/24, ІНФОРМАЦІЯ_4 зазначає, що виготовлено довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням вимог рішення суду.
З огляду на вказані обставини, суд погоджується з позицією позивача та його представника про відсутність доказів виконання боржником рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 по справі № 420/23560/24.
Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення наведений у статті 63 Закону № 1404-VIII. Так, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
За змістом частин 2, 3 статті 63 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Отже, аналіз наведених правових норм та обставин справи дають підстави для висновку, що у державного виконавця відсутній альтернативний варіант для досягнення фактичного виконання рішення суду, згідно якого боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії, ніж той, що вказаний у виконавчому документі. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення, на державного виконавця покладається обов`язок вчинення відповідних заходів, примусового виконання рішення, передбачених Законом № 1404-VIII. 
Між тим, у даному випадку державним виконавцем не здійснено необхідних заходів для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення суду у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом № 1404-VIII.
Суд відхиляє доводи відповідача про вчинення державним виконавцем усіх необхідних дій в рамках виконавчого провадження ВП № 60376342 та обґрунтованість оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження, оскільки виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Проте, формальний підхід до виконання судового рішення, як-то ведення переписки між державними органами та/або іншими юридичними особами, яка не забезпечує реальне виконання рішення суду, не можуть вважатися достатніми та вичерпними заходами для його повного та фактичного виконання.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 31.07.2019 по справі 0240/3698/14508/19.
Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як вбачається з матеріалів справи, державний виконавець при здійснення виконавчих дій у межах виконавчого провадження ВП № 80053543 не вжив належних заходів для з`ясування повноти виконання рішення суду, зокрема, шляхом скерування на адресу боржника ІНФОРМАЦІЯ_2 вимоги щодо усунення вищевказаних розбіжностей між даними в наданій довідці та судовим рішенням по справі № 420/23560/24. 
Отже, в ході розгляду справи суд дійшов висновку, що у даному випадку державним виконавцем не було проведено перевірки фактичного виконання судового рішення та не було вжито всіх можливих заходів для повного виконання рішення згідно з вимогами Закону "Про виконавче провадження", а тому у спірних відносинах у державного виконавця станом на час винесення оскаржуваної постанови (19.03.2026) не було підстав для висновку про повне виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.09.2024, по справі № 420/23560/24, а відтак, не було підстав для закінчення виконавчого провадження, передбачених п. 9 ч.1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження".
Суд також звертає увагу на те, що державний виконавець не може піддавати сумніву законність та обґрунтованість рішення суду, що набрало законної сили та на власний розсуд визначати реальність чи нереальність виконання відповідного рішення боржником, а у випадку виникнення в процесі виконання рішення певних перешкод, державний виконавець наділений повноваженнями на застосування заходів щодо неупередженого, ефективного, своєчасного і в повному обсязі вчинення виконавчих дій для примусового виконання рішень.
Відповідно до статті 41 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.
Отже, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження тягне за собою обов`язок державного виконавця відновити виконавче провадження не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення про скасування постанови виконавця про закінчення виконавчого провадження.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання державного виконавця вжити заходів щодо належного виконання рішення суду, зокрема, шляхом перевірки відповідності змісту довідки Боржника резолютивній частині рішення суду та застосування заходів впливу (штрафів), передбачених ст. 63, 75 Закону України “Про виконавче провадження” у разі повторного надання Боржником невідповідних документів, то враховуючи така вимога заявлена при настанні певних обставин, а тому не підлягає задоволенню.
Щодо інших доводів сторін по суті спірних правовідносин, то враховуючи, що вони не охоплюють обставини, які встановлені судом під час розгляду справи, а тому не впливають на висновок суду.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах “Салов проти України” (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), “Проніна проти України” (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та “Серявін та інші проти України” (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Частиною 1 ст. 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
VIIІ. Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Як встановлено судом, при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 1064,96 грн., що підтверджується платіжним документом, який міститься в матеріалах цієї справи. 
Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, які є похідними від вимог щодо визнання протиправним рішення відповідача, яке судом визнано протиправним, тому сплачений позивачем судовий збір в сумі 1064,96 грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, - 
вирішив:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (65001, м. Одеса, вул. Пастера, 58, ЄДРПОУ 41404999) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови – задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Білаша Євгенія Геннадійовича від 19.03.2026 про закінчення виконавчого провадження ВП № 80053543.
Зобов`язати Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відновити виконавче провадження ВП № 80053543 з виконання виконавчого листа № 420/23560/24, виданого 19.12.2025 Одеським окружним адміністративним судом.
В іншій частині позову- відмовити.
Стягнути з Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1064,96 ( одна тисяча шістдесят чотири грн. 96 коп.) гривень.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання судового рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна