Справа № 645/485/26
Провадження № 2/645/1420/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

22 червня 2026 року м. Харків
Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді – Сілантьєвої Е.Є.
за участю секретаря судового засідання Хілінського М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторинг Партнерс» звернулось до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 391849 від 20.10.2020 року в розмірі 119611.39 грн., судовий збір у розмірі 2662,40 грн., а також витрати на професійну правову допомогу у розмірі 25000 гривень.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 20.10.2020 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 391849 на суму 87500,00 грн., на строк 1095 днів, з кінцевим терміном повернення 20.10.2023 року. Відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитним коштів не виконує, проценти за користування кредитними коштами не сплачує, у зв`язку з чим у за відповідачем утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 119611.39 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 68791.26 грн.; заборгованість за нарахованими процентами 50820.13 грн.; заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0,00 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафами - 0,00 грн.; заборгованість за комісіями - 0,00 грн.; інфляційні збитки - 0,00 грн.; нараховані 3% річних - 0,00 грн.
31.01.2025 було укладено договір № 31012025, відповідно до якого ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 391849 відносно  ОСОБА_1 , таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 391849.
Ухвалою Немишлянського районний суд міста Харкова від 27 січня 2026 року відкрито провадження по справі, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання та викликано сторін по справі.
Ухвалою Немишлянського районний суд міста Харкова від 04 травня 2026 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки в судове засідання відповідача ухвалити рішення в заочному порядку.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, будь - яких заяв або клопотань на адресу суду не надходило.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
20.10.2020 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 391849 на суму 87500,00 грн.
У кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов договору в тому числі щодо розміру кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки.
Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.
Відповідно до Розділу 1 Кредитного договору, сума кредиту (загальний розмір) 87500,00 грн., строк надання кредиту 1095 днів, до 20.10.2023 року. Процентна ставка за користування коштами кредиту фіксована та залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) -25% в день; за всі наступні дні користування кредитом , починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85 % річних.
Згідно Розділу 2 Кредитного договору кошти надаються ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» у безготівковій формі шляхом їх перерахування: у розмірі: 70000,00 грн. на користь відповідача за реквізитами НОМЕР_1 в АТ «ТАСКОМБАНК» та у розмірі 17500,00 грн. на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом (п.2.1 Договору).
Відповідно умовам кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором.
Згідно умов Кредитного договору, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу в безготівковій формі за реквізитами реквізитами НОМЕР_1 в АТ «ТАСКОМБАНК» грошові кошти в розмірі 70000,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 3561 від 20 жовт ня 2020 року.
Таким чином, суд вважає доведеним факт укладення сторонами кредитного договору та перерахування грошових коштів на рахунок відповідача.
31.01.2025 було укладено договір № 31012025, відповідно до якого ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 391849. Відповідно до Реєстру Боржників до Договору факторингу № 31012025 від 31.01.2025, від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 119611,39 грн. Факт переходу прав вимог за кредитними договорами, які зазначені у Реєстрі Боржників до Договору факторингу № 31012025 від 31.01.2025, до Позивача підтверджується Актом прийому-передачі Інформації щодо боржників в електронному вигляді за ДОГОВОРОМ НАДАННЯ ПОСЛУГИ З ФАКТОРИНГУ № 31012025 від 31.01.2025 р.
Таким чином, суд вважає доведеним право вимоги позивача до відповідача за кредитним договором 391849 від 20.10.2020 року.
ОСОБА_1 зазначені докази не спростовано, суму заборгованості не заперечено, контррозрахунку надано не було.
Отже, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого за останнім, згідно з наданим суду розрахунком, утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі в розмірі 119611,39 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 68791,26 грн.; заборгованість за нарахованими процентами 50820,13 грн.; заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0,00 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафами - 0,00 грн.; заборгованість за комісіями - 0,00 грн.; інфляційні збитки - 0,00 грн.; нараховані 3% річних - 0,00 грн.
Надані суду докази суд вважає належними та допустимими.
Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми, розмір яких встановлено договором.
Відповідно до ч. 1ст. 610ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч.1ст.1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором.
Відповідно до п. 1 ч. 1ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з вимогами ч. 1ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
За приписамист.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з вимогами ч. 1ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Вст.516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
За приписами ч. 1ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Оскільки ТОВ «Факторинг Партнерс» на підставі договору факторингу набуло право вимоги за кредитним договором №  № 391849 від 20.10.2020 року, у позивача, як нового кредитора, виникло право вимоги повернення кредиту у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань шляхом стягнення заборгованості за цим договором.
Отже, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази, надаючи їм належну оцінку згідно із положеннями ЦПК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
Так, згідно з ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Так позивачем при поданні позову до суду був сплачений судовий збір у сумі 2662,40 грн., який підлягає стягненню з відповідача у зв`язку із повним задоволенням позову.
Крім того, відповідно до п. 1 ч. 3 ст.133ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.
Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зроблено висновок, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду: копію договору про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02 липня 2024 року, копію прайс-листа АО «Лігал Ассістанс», копію заявки на надання юридичної допомоги №659 від 01.12.2025 року, копію витягу з акту №25 про надання юридичної допомоги від 31.12.2025 року.
Враховуючи значення справи для сторін, характер та обсяг виконаної адвокатом роботи, співмірність витрат зі складністю справи, яка є нескладною, сталу судову практику даної категорії справ, суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, що має бути компенсований позивачу підлягає зменшенню до 12500,00 грн, оскільки зазначена справа є типовою для фінансової установи. Виключних обставин, що потребували значного часу на підготовку позовної заяви та відповідних додатків до неї, адвокатом не наведено.
На підставі викладеного, керуючись ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265, 280-289 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторинг Партнерс» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за кредитним договором № 391849 від 20.10.2020 року у розмірі 119611 (сто дев`ятнадцять тисяч шістсот одинадцять) грн. 39 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» витрати на правничу допомогу в сумі 12500 (дванадцять тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», юридична адреса 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, код ЄДРПОУ: 42640371,
відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2  
Повний текст заочного рішення складено та підписано 22.06.2026 року.

Суддя Е.Є. Сілантьєва