П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 522/6044/26-Е	

 	Головуючий в 1 інстанції: Науменко А.В. Дата і місце ухвалення: 01.05.2026р., м. Одеса 	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого – Ступакової І.Г.
суддів – Бітова А.І.
– Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01 травня 2026 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -
В С Т А Н О В И Л А :

14 квітня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення №МВ/60/1 від 11.01.2026р.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2026 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, а саме: надання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01 травня 2026 року адміністративний позов повернуто позивачу на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України.
Роз`яснено позивачеві, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для його повернення.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу від 01.05.2026р. та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
В своїй скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відсутності поважних причин пропуску строку звернення до суду та не надав належної оцінки поданим позивачам доказам. Зокрема, судом не надано належної правової оцінки посиланням ОСОБА_1 на те, що про існування постанови №МВ/60/1 від 11.01.2026р. він фактично дізнався лише 06.03.2026р. після отримання повідомлення АТ «Універсал Банк» (Monobank) про відкриття виконавчого провадження №80393810 та наявність заборгованості. Копію постанови №МВ/60/1 від 11.01.2026р. ОСОБА_1 отримав у державного виконавця 09.03.2026р. та вже 10.03.2026р. оскаржив її в судовому порядку (справа №522/3498/26-Е). Ухвалою суду від 13.04.2026р. по справі №522/3498/26-Е позовну заяву було повернуто позивачу з процесуальних підстав. Після отримання ухвали про повернення позову ОСОБА_1 без зволікань, а саме 14.04.2026р., повторно було подано адміністративний позов до суду. Таким чином, апелянт стверджує, що з моменту фактичного отримання інформації про існування спірної постанови він послідовно та добросовісно вживав заходів для реалізації права на судовий захист.
Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що матеріали справи не містять належних доказів вручення йому ІНФОРМАЦІЯ_2 копії постанови №МВ/60/1 від 11.01.2026р. Оскільки відповідачем не надано доказів направлення ОСОБА_1 постанови поштою або вручення її особисто, строк звернення до суду має обчислюватися з моменту фактичного отримання ним інформації від виконавчої служби (09.03.2026р.). А відтак, за твердженнями апелянта, висновок суду першої інстанції про відсутність поважних причин пропуску строку звернення до суду є передчасним та необґрунтованим.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі ч.2 ст.312 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.
Стаття 6 Конвенції Європейського суду з прав людини гарантує особі право на справедливий суд.
Згідно зі сталою практикою ЄСПЛ, у рішеннях судів повинні бути відповідним чином викладені мотиви, які лежать в основі цих рішень. При цьому, ЄСПЛ виділяє декілька цілей мотивування судових рішень: продемонструвати і довести передусім сторонам, що суд справді почув їхні позиції, а не проігнорував їх; надати сторонам змогу вирішити питання про доцільність його оскарження та забезпечення ефективного апеляційного перегляду справи; суспільний контроль за правосуддям.
Складовими принципу верховенства права є, зокрема, правова передбачуваність та правова визначеність, які необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано (абзац третій пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005).
Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
За загальним правилом, наведеним у ч.2 вказаної статті Кодексу, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Наведені положення кореспондуються із приписами ч.3 ст.122 КАС України, згідно яких для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначено статтею 286 КАС України.
Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Таким чином, законодавець визначив десятиденний строк достатнім з тим, аби особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, визначилася, чи оскаржуватиме вона відповідну постанову в судовому порядку.
Строк звернення до адміністративного суду обчислюється з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а у випадку відсутності особи при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності - з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
З тим, аби особа мала можливість дізнатися про притягнення її до адміністративної відповідальності законодавець у статті 285 КУпАП передбачив, що постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.
Аналогічні положення визначено і пунктом 15 Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 01 січня 2024 року №3.
З аналізу наведених норм слідує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП підлягає обов`язковому доведенню до відома особи протягом трьох днів після закінчення розгляду справи шляхом особистого вручення під підпис (про що у постанові зазначається дата її вручення і ставиться підпис правопорушника) або шляхом направлення поштою (про що робиться відповідна відмітка у справі, до якої долучається повідомлення про вручення поштового відправлення).
Як слідує зі змісту ст.123 КАС України подання до суду позовної заяви з пропуском строку звернення до суду не є безумовною підставою для застосування наслідків такого пропуску у вигляді повернення такої позовної заяви або залишення її без розгляду. Відповідний строк може бути поновлений ухвалою суду за наявності поважних, документально підтверджених причин його пропуску. При цьому, обов`язок доведення існування таких причин покладено на позивача, тобто особу, яка звертається на суду.
Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду.
Відповідно п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Повертаючи ухвалою від 01.05.2026р. позовну заяву ОСОБА_1 суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем пропущено строк звернення з даним позовом до суду та не доведено наявності поважних причин, які могли б бути підставою для його поновлення.
Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Предметом спору у даній справі є оскарження ОСОБА_1 прийнятої ІНФОРМАЦІЯ_2 постанови у справі про адміністративне правопорушення №МВ/60/1 від 11.01.2026р., якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн.
Як стверджує позивач та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не приймав участі у розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності. 
Про наявність спірної постанови позивач дізнався 06.03.2026р. при надходження інформації про відкрите виконавче провадження та її копію отримав 09.03.2026р. в органі ДВС.
Оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що позивач раніше був обізнаний про винесення ІНФОРМАЦІЯ_2 постанови у справі про адміністративне правопорушення №МВ/60/1 від 11.01.2026р., тому строк звернення з даним позовом до суду має обчислюватися саме з 09.03.2026р.
З відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень колегією суддів встановлено, що 10.03.2026р. ОСОБА_1 вперше звернувся до суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_3 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності №МВ/60/1 від 11.01.2026р., тобто в межах визначеного ч.2 ст. 286 КАС України строку.
Однак, ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 16.03.2026р. по справі №522/3498/26-Е позовна заява була залишена без руху, а ухвалою від 13.04.2026р. - повернута позивачу.
Вдруге з позовом до суду щодо оскарження прийнятої ІНФОРМАЦІЯ_2 постанови у справі про адміністративне правопорушення №МВ/60/1 від 11.01.2026р. ОСОБА_1 звернувся 14.04.2026р.
Таким чином, первинна позовна заява подана позивачем на другий день після отримання копії спірної постанови, тобто в межах строку, установленого ч.2 ст. 286 КАС України.
Отримавши копію ухвали Приморського районного суду м.Одеси від 13.04.2026р. по справі №522/3498/26-Е про повернення позовної заяви, позивач 14.04.2026р., тобто на наступний день, без невиправданих затримок та зайвих зволікань, скористався своїм правом на повторне подання до суду першої інстанції позовної заяви.
При цьому, колегія суддів враховує, що загальний строк звернення з позовом до суду у справі №522/3498/26-Е (на другий день після отримання копії спірної постанови ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та у даній справі (на другий день після отримання копії ухвали від 13.04.2026р. про повернення позовної заяви у справі №522/3498/26-Е) не перевищує 10 днів.
Вказане, на думку колегії суддів, свідчить про вжиття позивачем послідовних дій, направлених на звернення до суду першої інстанції та невідкладних заходів щодо повторного подання позовної заяви після її повернення, тобто про добросовісну поведінку останнього.
Протягом усього часу розгляду справи позивач не втрачав інтересу до справи.
Верховний Суд у постанові від 28.04.2020р. по справі №460/2864/18 зазначив, що самий лише факт повернення позовної заяви через недоліки в її оформленні не є поважною причиною пропуску цього строку. Однак, вирішуючи питання про поважність наведених позивачем причин, суд має враховувати також і період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду.
На підставі викладеного колегія суддів доходить висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та скасування ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 01 травня 2026 року на підставі п.4 ч.1 ст.317 КАС України.
Статтею 320 КАС України передбачено право суду апеляційної інстанції за наслідками скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до ч.3 ст.312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 286, 308, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01 травня 2026 року скасувати.
Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів.
Повний текст судового рішення виготовлений 16 червня 2026 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук