П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/8579/25 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гнап Д.Д. 
Суддя-доповідач - Сушко О.О. 
17 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сушка О.О. 
суддів: Мацького Є.М.  Залімського І. Г. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.
Відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2025 року позов задоволено частково.
- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 24.02.2025 року №220550003152 в частині щодо не зарахування періодів роботи до страхового стажу.
- зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до страхового стажу періоди роботи в колгоспі з 1978 по 17.03.1984, з 20.03.1984 по 22.07.2002 відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 10.12.1983. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 24.02.2025 року № 220550003152 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з не досягненням пенсійного віку та в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Страховий стаж особи становить 23 роки 08 місяців 22 дні. У рішенні зазначено, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи в колгоспі відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 : з 1978 по 23.11.1983, з 20.03.1984 по 11.02.1993, оскільки відсутні підстави записів про встановлений та вироблений мінімум трудової участі в колгоспі. До страхового стажу не зараховано період роботи відповідно до архівної довідки від 12.02.2025 №78, виданої КУ Деражнянської міської ради Хмельницької області "Трудовий Архів", оскільки ПІБ в даному документі не відповідає даним паспорту. До страхового стажу не зараховано період роботи відповідно архівної довідки від 05.02.2025 №75, виданої КУ Деражнянської міської ради Хмельницької області "Трудовий Архів", оскільки в даному документі не зазначено по батькові заявника.
Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється, зокрема Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Особи мають право на призначення пенсії за віком, згідно з частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV, після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 01 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.
17.02.2025 року позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком.
При оформленні пенсії за віком позивачка надала необхідний пакет документів для призначення пенсії.
При цьому ч.1 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. №1788-XII (далі Закон №1788-XII) передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Частиною 2 статті 56 Закону №1788-XII встановлено, що при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.
Відповідно до ст.62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі Порядок №637).
Трудова книжка є основним документом для підтвердження трудового стажу. Якщо вона відсутня, містить неповні, неправильні чи неточні записи, стаж може підтверджуватися іншими документами: даними реєстру застрахованих осіб, довідками, наказами, особовими рахунками, відомостями про заробітну плату, трудовими договорами та іншими документами, що містять відомості про періоди роботи. За відсутності таких документів стаж може бути встановлений Пенсійним фондом на підставі показань свідків.
Відповідно до пункту 18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Так, у разі якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників або архівних установ.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі №439/1148/17.
За приписами пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі Інструкція від 29.07.1993 №58), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993р. за №110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
При цьому, як передбачено пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників», заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства, установи, організації в присутності працівника, а відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.
Інструкція №58 передбачає, що трудові книжки старого зразка є чинними та не підлягають обміну. Записи про прийняття, переведення чи звільнення працівника повинні вноситися на підставі відповідного наказу та відповідати його змісту. Виправлення неправильних або неточних записів здійснює роботодавець, який їх зробив. При звільненні всі записи про роботу засвідчуються підписом уповноваженої особи та печаткою підприємства. Водночас недотримання роботодавцем окремих вимог щодо оформлення трудової книжки не може автоматично позбавляти працівника права на зарахування трудового стажу.
Отже, обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на власника або уповноважений ним орган, тобто на роботодавця.
Відповідно до п.п.5, 6 Основних положень про порядок видачі трудових книжок колгоспників, схвалених Союзною радою колгоспників 14.03.1975 року та затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 року №310, до трудової книжки колгоспника заносились наступні дані, зокрема: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по-батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про членство в колгоспі: прийом до членів колгоспу, припинення членства в колгоспі; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, припинення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий у колгоспі річний мінімум участі в громадському господарстві, його виконання; відомості про нагородження та заохочення. Всі записи в трудовій книжці завіряються в усіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою.
З наведених вище приписів ч.2 ст.56 Закону №1788-XII та п.5 Основних положень про порядок видачі трудових книжок колгоспників, схвалених Союзною радою колгоспників 14.03.1975 року та затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 року №310, слідує, що наявність у трудовій книжці колгоспника відомостей про трудову участь: прийнятий у колгоспі річний мінімум участі в громадському господарстві, його виконання є обов`язковим, оскільки при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується лише час роботи за фактичною тривалістю.
Так, з трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.12.1983 на ім`я позивача, слідує, що з 1978 року по 17.03.1984 остання працювала на різних посадах в колгоспі «ім. Кірова», що також підтверджується архівною довідкою, сформованою з фонду № 21 Справи «Книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника» колгоспу «ім. Кірова» с. Мазники Деражнянського району Хмельницької області за 1964-2003 роки, виданою комунальною установою Деражнянської міської ради «Трудовий архів» від 12.02.2025 № 78. За цей час роботи виробила 787 людиноднів.
З 20.03.1984 по 22.07.2002 позивачка працювала дояркою в колгоспі «Комінтерн» с. Новосілка Деражнянського району Хмельницької області, що підтверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 10.12.1983 року, вкладишем в трудову книжку колгоспника серії НОМЕР_2 від 03.03.1987 року, а також архівною довідкою, сформованою з фонду № 89 Справи «Книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника» СТОВ «Урожай» с. Літки Деражнянського району Хмельницької області за 1978-2002 роки, виданою комунальною установою Деражнянської міської ради «Трудовий архів» від 05.02.2025 № 75 (додаток № 7). За цей час роботи виробила 3696,8 людиноднів.
12.02.1993 року колгосп «Комінтерн» с. Новосілка перейменований у селянську спілку «Урожай» с. Новосілка Деражнянського району Хмельницької області, що підтверджується записом у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 10.12.1983 року, а також архівною довідкою № 01-13/2025/16/2 від 11.02.2025 року, виданою архівним відділом Хмельницької районної державної адміністрації, відповідно в якій позивачка продовжила свою роботу.
У лютому 2000 року селянську спілку «Урожай» с. Новосілка Деражнянського району Хмельницької області реформовано в сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю (СТОВ) «Агрофірма «Урожай» с. Новосілка Деражнянського району Хмельницької області, що підтверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 10.12.1983 року, а також архівною довідкою № 01-13/2025/16/2 від 11.02.2025 року, виданою архівним відділом Хмельницької районної державної адміністрації, де позивачка продовжила свою роботу до 22.07.2002 року.
Проте, як зазначено вище, з аналізу приписів Інструкції №58 слідує, що позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати, що періоди роботи, щодо записів про які є певні недоліки, не можуть бути зараховані до трудового стажу позивача.
Формальні недоліки в оформленні трудової книжки (відсутність підпису, неточне формулювання запису тощо) самі по собі не можуть бути підставою для відмови в реалізації права на соціальний захист або призначенні пенсії. Такі недоліки не свідчать про недостовірність записів. Пенсійний фонд має право і обов`язок перевірити достовірність відомостей шляхом витребування необхідних документів у роботодавця відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону № 1058.
Слід звернути увагу, що згідно з пунктом 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Отже, відповідач в межах своїх повноважень, зобов`язаний розглянути та за необхідності перевірити відповідність поданих для призначення пенсії документів, зокрема, записів у трудовій книжці, визначити на їх підставі достатність або відсутність підстав для призначення позивачу пенсії за віком.
За правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі № 754/14898/15-а, не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальною обставиною є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Сушко О.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Мацький Є.М.    Залімський І. Г.