ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/4808/23	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Аріт К.В. 
при секретарі судового засідання Христенко І.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу 
за позовом 	Фізичної особи-підприємця Василевського Віктора Яковича, м.Харків 	
до 	Junrao International Group Co., Limited 	
про 	стягнення коштів 	
за участю представників:
позивача - не з`явився;
відповідача - не з`явився. 

ВСТАНОВИВ:

14.11.2023 позивач - Фізична особа - підприємець Василевський Віктор Якович звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Junrao International Group Co., Limited, в якому просить стягнути заборгованість у розмірі 57559,35 доларів США (що еквівалентно 2074208,74 грн), з яких 31249,55доларів США (еквівалентно 1126108,74 грн) - повернення суми попередньої оплати та 26309,80 доларів США (еквівалентно 948099,95 грн) - штраф.
Ухвалою Господарського суду Харківської області суду від 16.12.2023 року відкрито провадження у справі №922/4808/23 за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначивши підготовче засідання на 21.05.2024 року, зупинивши провадження у справі до виконання судового доручення про надання правової допомоги щодо вручення відповідачу ухвали Господарського суду Харківської області по справі № 922/4808/23.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.05.2024 року, враховуючи необхідність проведення призначеного на 21.05.2024 року підготовчого судового засідання, провадження у даній справі було поновлено.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.05.2024 року відкладено підготовче засідання на 29.10.2024 року, зупинивши провадження у справі до виконання судового доручення про надання правової допомоги щодо вручення відповідачу ухвали Господарського суду Харківської області по справі № 922/4808/23.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.08.2024 року виправлено технічну описку в ухвалі Господарського суду Харківської області від 06.12.2023 року по справі №922/4808/23, зазначивши в описовій частині та в п.5 резолютивної частини ухвали вірну назву центрального органу, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав - Спеціальний адміністративний район Гонконгу Китайської Народної Республіки.
17.09.2024 року повторно направлено документи до компетентного органу для виконання судового доручення про вручення.
24.10.2024 року до суду супровідним листом повернулись документи, які були направлені до компетентного органу для виконання судового доручення про вручення (вх.№26915).
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.10.2024 року, враховуючи необхідність проведення призначеного на 29.10.2024 року підготовчого судового засідання, провадження у даній справі було поновлено.
Однак, внаслідок ворожого обстрілу о 21:00 28.10.2024 року було пошкоджено будівлю Держпрому та приміщення, в яких знаходиться Господарський суд Харківської області. У зв`язку з вказаними подіями, судове засідання, призначене на 29.10.2024 не відбулось.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.11.2024 року відкладено підготовче засідання на 11.02.2025 року, зупинивши провадження у справі до виконання судового доручення про надання правової допомоги щодо вручення відповідачу ухвали Господарського суду Харківської області по справі № 922/4808/23.
04.11.2024 року повторно направлено пакет документів до компетентного органу для виконання судового доручення про вручення.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.02.2025 року, враховуючи необхідність проведення призначеного на 11.02.2025 року підготовчого судового засідання, провадження у даній справі було поновлено.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.02.2025 року відкладено підготовче засідання на 13.05.2025 року, зупинивши провадження у справі до виконання судового доручення про надання правової допомоги щодо вручення відповідачу ухвали Господарського суду Харківської області по справі № 922/4808/23.
10.03.2025 року до Господарського суду Харківської області надійшла відповідь Hong Kong Special Administrative Region of the People's Republic of China на судове доручення по справі №922/4808/23.
11.03.2025 року судом було направлено на адресу позивача вищезазначену відповідь для здійснення нотаріально посвідченого перекладу на українську мову.
08.04.2025 року до суду надійшов нотаріально посвідчений переклад.
У відповіді на судове доручення Hong Kong Special Administrative Region of the People's Republic of China, повідомив, що за адресою RM 2105, SH1969, TREND CTR, 29-31 CHEUNG LEE ST, CHAI WAN HK ID 230103197805291319 відсутня компанія Junrao International Group Co., Limited, тому не має можливості вручити доручення суду.
10.04.2025 року суд звернувся до позивача з листом щодо надання актуальної (вірної) адреси місцезнаходження відповідача - Junrao International Group Co., Limited.
17.04.2025 року позивач надав до суду копію листа-повідомлення Junrao International Group Co., Limited про нову адресу місцезнаходження, а саме - Unit D,16F, One Capital Place, 18 Luard Road, Wan Chai, Hong Kong.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.05.2025 року, враховуючи необхідність проведення призначеного на 13.05.2025 року підготовчого судового засідання, провадження у даній справі було поновлено.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.05.2025 року відкладено підготовче засідання на 07.10.2025 року, зупинивши провадження у справі № 922/4808/23.
26.06.2025 року до Господарського суду Харківської області надійшла відповідь Hong Kong Special Administrative Region of the People's Republic of China на судове доручення по справі №922/4808/23.
26.06.2025 року судом було направлено на адресу позивача вищезазначену відповідь для здійснення нотаріально посвідченого перекладу на українську мову.
21.07.2025 року представник позивача надав до суду нотаріально завірений переклад документів (вх.№16886).
22.07.2025 року судом повторно направлено пакет документів до компетентного органу для виконання судового доручення про вручення.
03.10.2025 року представник позивача надав до суду документи для долучення до матеріалів справи (вх.№22991).
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.10.2025 року, враховуючи необхідність проведення призначеного на 07.10.2025 року підготовчого судового засідання, провадження у даній справі було поновлено.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.10.2025 року відкладено підготовче засідання на 11.11.2025 року, зупинивши провадження у справі № 922/4808/23.
27.10.2025 року до Господарського суду Харківської області надійшла відповідь Hong Kong Special Administrative Region of the People's Republic of China на судове доручення по справі №922/4808/23 (вх.№24905).
29.10.2025 року судом було направлено на адресу позивача вищезазначену відповідь для здійснення нотаріально посвідченого перекладу на українську мову.
07.11.2025 року представник позивача надав до суду нотаріально посвідчений переклад відповіді (вх.№25988), з якого вбачається, що компетентному органу не вдалось вручити відповідні документи відповідачу, оскільки за вказаною у проханні адресою не знайдено такою юридичної особи як Junrao International Group Co., Limited.
Також, позивач повідомив суд, що з 16.05.2025 року відповідач змінив своє місцезнаходження на адресу: Rm D07, 8/F, Kai Tak Fty Building, No.99 King Fuk Street, Sanpokong, Kowloon, HONG KONG, що підтверджується NAR1 Junrao International Group Co., Limited від 24.05.2025 року.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.11.2025 року, враховуючи необхідність проведення призначеного на 11.11.2025 року підготовчого судового засідання, провадження у даній справі було поновлено.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.11.2025 року відкладено підготовче засідання на 24.02.2026 року, зупинивши провадження у справі № 922/4808/23.
26.11.2025 року представник позивача надав до суду документи для долучення до матеріалів справи (вх.№27545).
01.12.2025 року судом повторно направлено пакет документів до компетентного органу для виконання судового доручення про вручення.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.02.2026 року, враховуючи необхідність проведення призначеного на 24.02.2026 року підготовчого судового засідання, провадження у даній справі було поновлено.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.02.2026 року відкладено підготовче засідання на 14.04.2026 року, зупинивши провадження у справі № 922/4808/23.
30.03.2026 року до Господарського суду Харківської області надійшла відповідь Hong Kong Special Administrative Region of the People's Republic of China на судове доручення по справі №922/4808/23 (вх.№7528).
31.03.2026 року судом було направлено на адресу позивача вищезазначену відповідь для здійснення нотаріально посвідченого перекладу на українську мову.
10.04.2026 року представник позивача надав до суду нотаріально завірений переклад документів (вх.№8620), з якого вбачається, що судове доручення вручено відповідачу.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.04.2026 року, враховуючи необхідність проведення призначеного на 14.04.2026 року підготовчого судового засідання, провадження у даній справі було поновлено.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.04.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.04.2026 року.
21.04.2026 року позивач надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача за наявними матеріалами (вх.9545).
Надані документи прийняті судом до розгляду та долучені до матеріалів справи.
Представник позивача в судове засідання 14.04.2026 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача.
Представник відповідача в судове засідання 14.04.2026 року не з`явився, відзиву на позов не надав, про розгляд справи повідомлений належним чином у відповідності до Договору між Україною та Китайською Народною Республікою про правову допомогу у цивільних та кримінальних справах (підписаний у Пекіні 31.10.1992; ратифіковано Постановою ВР №2996-XII (2999-12) від 05.02.1993; набрав чинності 19.01.1994).
Відповідно до перекладу документів на українську мову, наданих позивачем 10.04.2026 (вх.№8620), а саме відповіді компетентного органу особливого адміністративного району Китайської Народної Республіки, Гонконгу на судове доручення вбачається, що вручення було здійснено зацікавленій особі.
Отже пакет документів, що був направлений судом до Hong Kong Special Administrative Region of the People's Republic of China з судовим дорученням про вручення судових та позасудових документів у справі №922/4808/23 було вручено відповідачу - Junrao International Group Co., Limited - 21.01.2026 року.
Згідно з ч.1 ст. 365 ГПК України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи.
При здійсненні правосуддя суд має виходити з необхідності дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених в статтях 2, 4 ГПК України стосовно забезпечення права сторін на розгляд справ у господарському суді після їх звернення до нього у встановленому порядку, гарантованому чинним законодавством та всебічно забезпечити дотримання справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Згідно з пунктом 36 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Віктор Назаренко проти України" від 03.10.2017 (остаточне 03.01.2018) принцип змагальності та принцип рівності сторін є наріжним каменем справедливого судового розгляду в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відповідно до зазначених принципів кожна зі сторін повинна мати змогу надати власне розуміння справи. Європейський суд визнав, що дані принципи є застосованими також в частині вручення сторонам судових документів.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника, на що звертає увагу ЄСПЛ у рішенні по справі "Савенкова проти України" №4469/07 від 02.05.2013)
Таким чином, розумним вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту, з урахуванням низки основних засад (принципів) господарського судочинства, встановлених статтею 2 ГПК України.
Пунктом 6 Закону України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" від 19.10.2000 №2052-III встановлено, що, якщо виконано всі умови, зазначені у частині 2 статті 15 Конвенції, суддя незалежно від положень частини першої статті 15 Конвенції може винести рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку документів.
Відповідно до частини 2 статті 15 зазначеної Конвенції, кожна Договірна Держава може заявити, що суддя незалежно від положень частини першої цієї статті може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, в разі коли виконані всі нижчеперелічені умови: a) документ передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією, b) з дати направлення документа сплинув строк, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців, c) не отримано будь-якого підтвердження незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної Держави.
При цьому, судом з дотриманням вимог чинного законодавства було вжито всі можливі та залежні від суду процесуальні заходи з метою повідомлення відповідача про проведення судових засідань у цій справі в розумні строки та створення останньому належних умов для доведення своєї позиції щодо спору, подання доказів.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. 
21 жовтня 2022 року між позивачем (покупець) та відповідачем (продавець) укладено контракт №2110/2022, за яким Продавець поставляє (продає), а Покупець купує Товар. Характеристики вказуються в специфікації та інвойсі на кожну поставку.
Відповідно до п.9.4 контракту №2110/2022 укладеного між позивачем та відповідачем сторони досягли згоди, що усі спори, розбіжності або вимоги, що виникають за цим контрактом або в зв`язку з ним, у тому числі що стосуються його виконання, порушення, припинення або недійсності, підлягають вирішенню в господарському суді Харківської області (найменування суду українською мовою - господарський суд Харківської області, 61022, Україна, м. Харків, пл. Свободи, 5) відповідно до процесуального і матеріальним законодавством України.
Місце судового розгляду спору: Господарський суд Харківської області, 61022, Україна, м Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 8 під.
Згідно з п.3.2 контракту Продавець постачає Покупцю товари за цим контрактом на умовах FOB - Shanhai , якщо інше не передбачено Додатками. Строк поставки товару 30 календарних днів з моменту перерахування Покупцем передоплати.
Продавець та покупець погодили товар, ціну, строк та оплату у додатках:
1. Додаток до контракту №1 від 26.10.2022 р. на 6930,75 доларів США.
2. Додаток до контракту №2 від 15.02.2023 р. на 24318,80 доларів США. Замовлено товару на загальну суму 31 249,55 доларів США.
25 лютого 2023 року між Сторонами було укладено Додаткову угоду №1 щодо зміни строків поставки з 30 на 165 календарних днів. Згідно положень вказаної Додаткової угоди, її дію поширюється на Додаток №2 та всі подальші Додатки за цим контрактом.
Покупець взяті па себе зобов`язання за контрактом виконав і оплатив за товар згідно з контрактом та додатком 100% передоплату, що підтверджується платіжною інструкцією 8 (№1103471628921) від 03.11.2022 на суму 6930,75 доларів США та платіжною інструкцією 10 (№1273477874521) від 18.05.2023 на суму 24318,80 доларів США.
Таким чином, позивачем сплачено передоплату на загальну суму 31249,55доларів США.
Як стверджує позивач, продавець взяті на себе зобов`язання з постачання товару не виконав.
Згідно з п.6.2 контракту передбачено, що за несвоєчасну поставку товару згідно умов контракту (специфікації або інвойсу) продавець сплачує покупцю штраф 1% від суми інвойсу за кожен день прострочення.
За розрахунком позивача, оплата на суму 6930,75 доларів США була проведена 03.11.2022 + 30 календарних днів, кінцева дата поставки - 03.12.2022 року.
Тому станом на 10.11.2023 року (дата подання позову) прострочення поставки товару складає: 341 календарний день, а вартість оплаченого та непоставленого товару за платіжною інструкцією №8 складає 6930,75 доларів США.
1% від вказаної вартості товару складає - 69,31 доларів США за кожен день прострочення. Тому загальна сума штрафу на момент подачі позову складає 23634,71 доларів США.
Оплата на суму 24318,80 доларів США була проведена 18.05.2023 + 165 календарних днів, кінцева дата поставки 30.10.2023 року.
Тому станом на 10.11.2023 року (дата подання позову) строк прострочення поставки товару складає: 11 календарних днів, а вартість оплаченого та непоставленого товару за платіжною інструкцією №10 складає 24318,80 доларів США.
1% від вказаної вартості товару складає - 243,19 доларів США за кожен день прострочення. Тому загальна сума штрафу на момент подачі позову складає 2675,09доларів США.
Отже, за розрахунком позивача, загальна сума штрафу за двома платіжними інструкціями на день подачі позову складає 26309,80 доларів США.
Враховуючи зазначене, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 46608,37 доларів США (що еквівалентно 1679579,18 грн), з яких 31249,55доларів США (еквівалентно 1126108,74 грн) - повернення суми попередньої оплати та 26309,80 доларів США - штраф за несвоєчасну поставку товару.
Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Щодо вирішення спору у Господарському суді Харківської області.
Суд зазначає, що відповідно до ст. 366 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Згідно з ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
При цьому правовідносини, пов`язані з усіма видами зовнішньоекономічної діяльності в Україні, регулюються положеннями Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", а питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який впливає на виникнення, зміну або припинення правовідносин, мав чи має місце на території іноземної держави), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із Законом України "Про міжнародне приватне право".
Згідно з п.1 ч.1 ст.1 Закону України "Про міжнародне приватне право" приватноправові відносини як відносини, які ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб`єктами яких є фізичні та юридичні особи.
Згідно зі статтею 36 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" порядок притягнення до цивільно-правової відповідальності, здійснення такої відповідальності та звільнення від неї може визначатися зовнішньоекономічними договорами (контрактами), якщо це не суперечить чинним законам України.
Відповідно до статті 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" спори, що виникають між суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб`єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.
Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.
Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України "Про міжнародне приватне право" зміст правочину може регулюватися правом, яке обрано сторонами, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону України "Про міжнародне приватне право" підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у ст. 76 цього Закону.
За змістом ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у ст. 77 цього Закону.
Статтею 77 Закону України "Про міжнародне приватне право" визначено випадки виключної підсудності справ з іноземним елементом судам України.
Спір у даній справі не відноситься до випадків виключної підсудності, наведених в статті 77 Закону України "Про міжнародне приватне право".
Відповідно до п.9.4 контракту №2110/2022, укладеного між позивачем та відповідачем, сторони досягли згоди, що усі спори, розбіжності або вимоги, що виникають за цим контрактом або в зв`язку з ним, у тому числі що стосуються його виконання, порушення, припинення або недійсності, підлягають вирішенню в господарському суді Харківської області (найменування суду українською мовою - господарський суд Харківської області, 61022, Україна, м. Харків, пл. Свободи, 5) відповідно до процесуального і матеріальним законодавством України.
Місце судового розгляду спору: Господарський суд Харківської області, 61022, Україна, м Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 8 під.
Враховуючи досягнення сторонами домовленості щодо розгляду спору в Господарському суді Харківської області, суд вважає, що спір правомірно подано на розгляд до Господарського суду Харківської області та підлягає вирішенню із застосуванням норм матеріального і процесуального права України.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Стаття 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Згідно з ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.
Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму
Статтею 664 ЦК України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це.
У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За приписами статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як встановлено судом, за укладеним сторонами Контрактом №2110/2022 від 21.10.2022 року сторони погодили поставку товару відповідно до додатку № 1 від 26.10.2022 року на суму 6930,75 доларів США та додатку №2 від 15.02.2023 року на суму 24318,80 доларів США. Замовлено товару на загальну суму 31249,55 доларів США.
Позивач взяті на себе зобов`язання за контрактом виконав і оплатив за товар відповідно до контракту та інвойсу, що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті №8 (№1103471628921) від 03.11.2022 на суму 6930,75 доларів США та платіжним дорученням №10 (№1273477874521) від 18.05.2023 на суму 24318,80 доларів США, на загальну суму 31249,55 доларів США.
Доказів передачі товару за договором на суму попередньої оплати в установлений строк суду не надано.
Згідно зі ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.
Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.
Визначене частиною другою статті 693 ЦК України право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати за своїм змістом є правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем з поставки товару.
Умовою застосування частини другої статті 693 ЦК України є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.
Волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця. Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.
У разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 615, ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Доказів належного повернення відповідачем попередньої оплати суду не надано.
За таких обставин, враховуючи, що позивач заявив про повернення попередньої оплати, з відповідача підлягає стягненню сума попередньої оплати в розмірі 31249,55 доларів США (що еквівалентно 1126108,74 грн).
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Щодо штрафу.
Позивач, крім суми боргу, просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 26309,80 доларів США за несвоєчасну поставку товару, який передбачений Контрактом №2110/2022 від 21.10.2022.
Як зазначено вище, до спірних правовідносин судом застосовується матеріальне право України.
Згідно з ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
В силу ст.216 Господарського кодексу України (чинного на час виникнення правовідносин) учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором.
Згідно з ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Відповідно до ч.4 ст.231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
Згідно з п.6.2 контракту передбачено, що за несвоєчасну поставку товару згідно умов контракту (специфікації або інвойсу) продавець сплачує покупцю штраф 1% від суми інвойсу за кожен день прострочення.
Згідно зі ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до положень ч.3 ст.549 ЦК України суд розцінює визначений сторонами у п.6.2. Контракту штраф як пеню, оскільки визначено нарахування за кожний день прострочення.
Враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за контрактом щодо поставки товару у строки, передбачені умовами контракту, позивачем правомірно заявлено до стягнення пеню на суми попередньої оплати непоставленого товару.
Як зазначено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 02.10.2020 року у справі №911/19/19 суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань.
З огляду на вимоги статей 79, 86 ГПК України суд з`ясував обставини щодо правильності здійснення позивачем відповідних розрахунків пені.
Судом встановлено, що розрахунки позивача по нарахуванню пені є невірними, з огляду на наступне.
Позивачем нараховано пеню, з порушенням вимог ч.6 ст.232 ГК України, відповідно до яких нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Згідно з п.3.2 контракту Продавець постачає Покупцю товари за цим контрактом на умовах FOB - Shanhai, якщо інше не передбачено Додатками. Строк поставки товару 30 календарних днів з моменту перерахування Покупцем передоплати.
Продавець та покупець погодили товар, ціну, строк та оплату у додатках:
1. Додаток до контракту №1 від 26.10.2022 на суму 6930,75 доларів США;
2. Додаток до контракту №2 від 15.02.2023 на суму 24318,80 доларів США. Замовлено товару на загальну суму 31249,55 доларів США.
25 лютого 2023 року між Сторонами було укладено Додаткову угоду №1 щодо зміни строків поставки з 30 на 165 календарних днів. Відповідно до положень вказаної Додаткової угоди, її дія поширюється на Додаток №2 та всі подальші Додатки за цим контрактом.
За розрахунком позивача, оплата на суму 6930,75 доларів США була проведена 03.11.2022 року + 30 календарних днів, кінцева дата поставки - 03.12.2022 року.
Тому станом на 10.11.2023 року (дата подання позову) прострочення поставки товару складає: 341 календарний день, а вартість оплаченого та непоставленого товару за платіжною інструкцією №8 складає 6930,75 доларів США.
1% від вказаної вартості товару складає 69,31 доларів США за кожен день прострочення. Тому загальна сума штрафу на момент подачі позову складає 23634,71 доларів США.
Оплата на суму 24318,80 доларів США була проведена 18.05.2023 + 165 календарних днів, кінцева дата поставки - 30.10.2023 року.
Тому станом на 10.11.2023 року (дата подання позову) строк прострочення поставки товару складає: 11 календарних днів, а вартість оплаченого та непоставленого товару за платіжною інструкцією №10 складає 24318,80 доларів США.
1% від вказаної вартості товару складає 243,19 доларів США за кожен день прострочення. Тому загальна сума штрафу на момент подачі позову складає 2675,09доларів США.
Отже, за розрахунком позивача, загальна сума штрафу за двома платіжними інструкціями на день подачі позову складає 26309,80 доларів США.
Приписом ч.6 ст.232 ГК України передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.
Таким чином, законодавець передбачив право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання. У разі відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до частини 6 статті 232 ГК України.
Отже Законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.
Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 10.07.2018 у справі № 927/1091/17.
Також подібні за змістом до даних правовідносин є висновки у ряді інших постанов Верховного Суду, зокрема, у постанові від 07.06.2019 по справі №910/23911/16, у постанові від 13.09.2019 по справі №902/669/18, від 12.06.2018 по справі № 910/4164/17, від 22.11.2018 по справі № 903/962/17, у яких висловлено позицію про те, що "умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції".
Контракт не містить умов нарахування пені (штрафу) більше 6 місяців.
Пункт 3.3 Контракту не містить ні іншого строку, відмінного від встановленого частиною 6 статті 232 ГК України, наприклад, який є більшим шести місяців, ні вказівки на подію, що має неминуче настати.
Отже кінцевий строк нарахування пені на заборгованість, обмежується 6 місяцями з дати, коли зобов`язання повинно було бути виконано.
Перевіривши відповідні розрахунки пені, суд дійшов висновку, що вони є хибними, у зв`язку з включенням в період нарахування пені строк після сплину 6 місяців від дати, коли зобов`язання повинно було бути виконано (позивачем помилково не застосовано у розрахунку пені приписи ч.6 ст.232 ГК України).
З огляду на зазначене, суд перераховує пеню на суму боргу за шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, з урахуванням встановленого строку поставки, та не виходячи за межи визначених позивачем періодів нарахування.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, здійснивши перерахунок пені, відповідно до умов контракту та норм законодавства, з урахуванням вірного кінцевого періоду нарахування (6 місяців від дати, коли поставка мала бути здійснена), суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача пені в загальній сумі 15358,82 доларів США, що еквівалентно 553470,44 грн, за прострочення виконання зобов`язань з поставки товару.
В частині стягнення 10950,98 доларів США пені суд відмовляє, у зв`язку з невірним розрахунком та невідповідністю вимогам чинного законодавства України (невірним кінцевим періодом нарахування - без врахування ч.6 ст.232 ГК України).

За приписами ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно з ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ч.1 ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Згідно з ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та не спростовані відповідачем, проте, у зв`язку з невірним розрахунком пені, позові підлягає частковому задоволенню.

Щодо розподілу судового збору суд зазначає наступне.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 2 ст. 129 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.
Враховуючи те, що відповідно до наявного у справі пенсійного посвідчення №2808215518 Серії ААК №716129 від 30.10.2019 позивач є інвалідом 2 групи, а тому згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору та ураховуючи те, що у позові відмовлено частково, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 129 ГПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 86, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 365 Господарського процесуального кодексу України, суд 

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Стягнути з Junrao International Group Co., Limited (Rm D07, 8/F, Kai Tak Fty Building, No.99 King Fuk Street, Sanpokong, Kowloon, HONG KONG, ID 230103197805291319, bank detail: BENEFICIARY: JUNRAO INTERNATIONAL GROUP CO., LIMITED; ADD: RM 2105, SHI969, TREND CTR, 29-31 CHEUNG LEE ST, CHAI WAN HK; BANK HSBC Hong Kong, ADD: 1 QUEEN’S ROAD CENTRAL, HONG KONG; ACCOUNT NO.: 801-410713-838, SWIFT CODE: FISBCHKHHHKH) на користь Фізичної особи - підприємця Василевського Віктора Яковича (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) грошові кошти в розмірі 46608,37 доларів США (що еквівалентно 1679579,18 грн), з яких 31249,55 доларів США (еквівалентно 1126108,74 грн) - повернення суми попередньої оплати; 15358,82 доларів США (еквівалентно 553470,44 грн) - штраф.

Стягнути з Junrao International Group Co., Limited (Rm D07, 8/F, Kai Tak Fty Building, No.99 King Fuk Street, Sanpokong, Kowloon, HONG KONG, ID 230103197805291319, bank detail: BENEFICIARY: JUNRAO INTERNATIONAL GROUP CO., LIMITED; ADD: RM 2105, SHI969, TREND CTR, 29-31 CHEUNG LEE ST, CHAI WAN HK; BANK HSBC Hong Kong, ADD: 1 QUEEN’S ROAD CENTRAL, HONG KONG; ACCOUNT NO.: 801-410713-838, SWIFT CODE: FISBCHKHHHKH) в дохід Державного бюджету України (одержувач коштів: Головне управління казначейства у м. Києві, код ЄДРПОУ 37993783, рахунок UA908999980313111256000026001, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106) 25193,69грн судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "04" травня 2026 р. 

Суддя		К.В. Аріт