ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/5145/25  Номер провадження 22-ц/814/2264/26	Головуючий у 1-й інстанції ХІНЕВИЧ В. І.  Доповідач ап. інст. Чумак О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Головуючої судді Чумак О.В.,
суддів Дряниці Ю.В., Панченка О.О.,
за участі секретаря Ванди А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 лютого 2026 року у справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2025 року Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (далі – ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Просило стягнути з  ОСОБА_1 на його користь заборгованість у розмірі 33143 грн 78 коп., у тому числі заборгованість за отримані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у розмірі 32174 грн 18 коп., плату за абонентське обслуговування у розмірі 969 грн 60 коп., стягнути 3 % річних у розмірі 1159 грн 81 коп., індекс інфляції у розмірі 5274 грн 75 коп., а також понесені судові витрати у сумі 3028 грн.
Заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 листопада 2025 року позовні вимоги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» заборгованість, що утворилась за період з 01.11.2022 року по 31.03.2025 року включно у розмірі 33143 грн 78 коп., з яких: заборгованість за отримані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води – 32174 грн 18 коп.; плата за абонентське обслуговування – 969 грн 60 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» нараховані на суму заборгованості 3 % річних у розмірі 1159 грн 81 коп. та інфляційні втрати у розмірі 5274 грн 75 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову у розмірі 3 028 грн.

10 лютого 2026 року  ОСОБА_1 звернувсь до суду із заявою про перегляд заочного рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 10 листопада 2025 року по цивільній справі №537/5145/25 за позовом ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Разом із заявою про перегляд заочного рішення було подано клопотання про поновлення строку, яке було обґрунтовано тим, що заявник дізнався про наявність заочного рішення лише 02 лютого 2026 року після того, як заблокували банківську картку, та 04 лютого 2026 року отримав його копію.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 лютого 2026 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на подання зави про перегляд заочного рішення Крюківськрого районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 листопада 2025 року по справі № 537/5145/25 відмовлено. Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 листопада 2025 року по справі № 537/5145/25 залишено без розгляду.

З ухвалою суду не погодився  ОСОБА_1 таоскаржив її в апеляційному порядку. Просив зазначену ухвалу скасувати та постановити нову, якою повернути справи для продовження розгляду в суд першої інстанції. 
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Зазначає, що дізнався про заочне рішення лише 02 лютого 2026 року після того, як заблокували банківську картку, та 04 лютого 2026 року отримав його копію. Вказує, що 22 листопада 2025 року копію рішення не отримував, оскільки в даний період перебував за межами України. Хто отримав рішення йому не відомо. Крім того, звертає увагу суду, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно він не є власником квартири по якій виникла заборгованість, оскільки його право власності було анульоване на підставі рішення суду № 2-3649/2010 від 06 грудня 2010 року. 

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 листопада 2025 року позовні вимоги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» заборгованість, що утворилась за період з 01.11.2022 року по 31.03.2025 року включно у розмірі 33143 грн 78 коп., з яких: заборгованість за отримані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води – 32174 грн 18 коп.; плата за абонентське обслуговування – 969 грн 60 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» нараховані на суму заборгованості 3 % річних у розмірі 1159 грн 81 коп. та інфляційні втрати у розмірі 5274 грн 75 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову у розмірі 3 028 грн.
10 лютого 2026 року  ОСОБА_1 звернувсь до суду із заявою про перегляд заочного рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 10 листопада 2025 року по цивільній справі №537/5145/25 за позовом ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Разом із заявою про перегляд заочного рішення було подано клопотання про поновлення строку, яке було обґрунтовано тим, що заявник дізнався про наявність заочного рішення лише 02 лютого 2026 року після того, як заблокували банківську картку, та 04 лютого 2026 року отримав його копію.
До заяви додано інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ОСОБА_1  не є власником квартири АДРЕСА_1 , по якій виникла заборгованість, оскільки його право власності було анульоване на підставі рішення суду № 2-3649/2010 від 06 грудня 2010 року.
Відповідно до копії паспорту ОСОБА_1  зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 19 листопада 2018 року.
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваного рішення 22 листопада 2025 року, про що мається рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

У свою чергу суд апеляційної інстанції не може в повній мірі погодитися з вказаними висновками виходячи з наступного.
Так, у статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Відповідно до статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 червня 2024 року у справі № 756/11081/20, відступаючи від висновків, сформульованих у її постанові від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16, зробила такі висновки щодо застосування статей 126, 127 ЦПК України в сукупності зі статтями 284, 286, 287 цього Кодексу:
- передбачені частиною третьою статті 287 ЦПК України повноваження суду першої інстанції стосуються саме суті заяви про перегляд заочного рішення (зокрема, подання чи неподання відповідачем доказів по суті справи і доказів поважності неявки в судове засідання, на якому було ухвалене заочне рішення) і не застосовуються у ситуації пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення;
- оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та наявності підстав для його поновлення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення є залишення такої заяви без розгляду на підставі частини другої статті 126 ЦПК України, а не залишення її без задоволення.
Відповідно до статті 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
На суд першої інстанції покладався обов`язок надати оцінку поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення через призму своїх дискреційних повноважень та за результатами розгляду такого питання прийняти відповідне рішення.
Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам:
1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк;
2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;
3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено;
4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22 вказала, що суд може поновити особі процесуальний строк, якщо визнає причини його пропуску поважними. Водночас поважними причинами пропуску процесуального строку є причини, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась до суду з вимогою про вчинення процесуальної дії, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду, та підтверджені належними і допустимими доказами. Незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
В заяві про перегляд заочного рішення відповідач порушував питання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення. Причини пропуску мотивував тим, що дізнався про заочне рішення лише 02 лютого 2026 року після того, як заблокували банківську картку, та 04 лютого 2026 року отримав його копію.
Із заяви ОСОБА_1 від 04 лютого 2026 року, наявної в матеріалах справи, вбачається, що копію заочного рішення від 10 листопада 2025 року ним отримано 06 лютого 2026 року.
При цьому матеріали справи не містять доказів того, що відповідач ознайомлювався з їх змістом.
У свою чергу, до апеляційної скарги додано копію закордонного паспорту на підтвердження того, факту, що на момент отримання зазначеного в ухвалі рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення він перебував за кордоном та не міг отримати копію рішення за місцем свого проживання. Також зазначив, що йому не відомо хто саме отримав поштове відправлення.
Згідно з практикою ЄСПЛ при застосуванні процедурних правил варто уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом, та порушення принципу правової визначеності (справи «Волчлі проти Франції», «ТОВ «Фріда» проти України»).
Відповідач обґрунтовуючи апеляційну скаргу зазначає, що не знав про наявність рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення оскільки його не отримував. 
На думку апеляційного суду, враховуючи, що оскаржувана ухвала виносилася без участі відповідача, зазначена ним обставина є поважною причиною не подання доказів перебування ОСОБА_1 за кордоном в період направлення та отримання заочного рішення при подачі заяви про поновлення строку.
За вказаних обставин, беручи до уваги право особи на оскарження судового рішення, колегія суддів вважає передчасними висновки суду першої інстанції про отримання ОСОБА_1 копію оскаржуваного рішення саме 22 листопада 2025 року, а тому вважає за необхідне направити справу до суду першої інстанції для розгляду клопотання про поновлення строку на звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення з врахуванням зазначених обставин.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно пунктів 1, 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги.
Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 лютого 2026 року слід скасувати.
Справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Крюківськрого районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 листопада 2025 року по цивільній справі за позовом ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки апеляційний суд не задовольняє позовні вимоги, не змінює судове рішення та не ухвалює нове, а направляє справу для продовження розгляду, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги. 

Керуючись статтями 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити.

Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 лютого 2026 року - скасувати.

Справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Крюківськрого районного суду м. Кременчука Полтавської області від 10 листопада 2025 року по цивільній справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови виготовлено 15 травня 2026 року

Головуючий    О.В. Чумак 

Судді    Ю.В. Дряниця

О.О. Панченко