МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Миколаїв

04 червня 2026 р.	справа № 400/12581/25 	

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в спрощеному позовному провадженні, в письмовому провадженні, розглянув адміністративну справу

за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	

до відповідача	Міністерства оборони України, просп. Повітряних Сил, 6, м. Київ, 03049, 	

про	визнання протиправним та скасування п. 22 рішення, оформленого протоколом від 28.02.2025 р. № 19/д; зобов`язання вчинити певні дії	

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивачка або ОСОБА_1 ) звернулась з позовом до Міністерства оборони України (далі - відповідач або МО України), в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати п. 22 рішення, оформленого протоколом засідання комісії МО України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 28.02.2025 р. № 19/д про повернення на доопрацювання документів позивачки на призначення одноразової грошової допомоги;
- зобов`язати МО України повторно розглянути документи позивачки на призначення одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 р. № 168 та прийняти рішення з урахуванням правової оцінки суду.
В обґрунтування своїх вимог позивачка послалась на те, що проживала із загиблим військовослужбовцем ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, що підтверджено рішенням суду, у зв`язку з чим набула право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”.
Відповідач подав відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову у зв`язку з тим, що проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, а тому комісією МО України правомірно повернуто на доопрацювання документи позивачки.
На підставі ст. 205 ч. 9 КАС України справа розглянута в письмовому провадженні.
Як зазначає позивачка, вона з січня 2013 р. проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 , однак шлюб не був зареєстрований.
В жовтні 2022 р. ОСОБА_2 був мобілізований та призначений на посаду у ВЧ НОМЕР_1 .
03.10.2022 р. позивачка отримала сповіщення від ІНФОРМАЦІЯ_1 про зникнення ОСОБА_2 безвісти.
Зазначена обставина підтверджується наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 30.09.2022 р. № 176/2, згідно з яким низка військовослужбовців, в тому числі ОСОБА_2 , вважаються такими, що зникли безвісти 04.09.2022 р. під час виконання обов`язків військової служби в зоні ведення бойових дій.
31.07.2023 р. позивачка отримала сповіщення ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з яким, за результатами генетичної експертизи ОСОБА_2 вважається таким, що загинув під час виконання бойового завдання.
09.08.2024 р. рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва у справі № 488/2004/23 було встановлено факт проживання позивачки та ОСОБА_2 однією сім`єю, як дружина та чоловік, без реєстрації шлюбу, в період з січня 2013 р. до дня зникнення ОСОБА_2 безвісти (04.09.2022 р.).
Дане рішення суду набрало законної сили 10.09.2024 р.
08.11.2024 р. позивачка подала начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_2 .
До заяви були додані в копіях паспорт позивачки, документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків, копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2 та рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва.
За результатами розгляду зазначених документів, комісією МО України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення від 28.02.2025 р. № 19/д про повернення їх на доопрацювання з тих підстав, що за редакцією ст. 16-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, чинній на момент смерті військовослужбовця ОСОБА_2 , позивачка не відноситься до членів сім`ї останнього та не є його утриманцем. Рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва лише встановлює факт проживання однією сім`єю та не підтверджує, що позивачка мала статус дружини чи утриманки ОСОБА_2 .
Закон України “Про військовий обов`язок і військову службу” встановлює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Стаття 41 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” передбачає, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
В свою чергу, ст. 16 ч. 1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
За приписами ст. 16 ч. 2 п. 1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” одноразова грошова допомога призначається виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
Статтею 16-2 ч. 3 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” передбачено, що розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 16-3 ч. 6, 9 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. № 975 (далі - Порядок № 975) визначено механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
За приписами п. 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Згідно з п. 4 пп. 1 Порядку № 975, одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
Відповідно до п. 5 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.
Як передбачено п. 10 Порядку № 975, члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи: заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
Отже, одноразова грошова допомога виплачується: 1) членам сім`ї військовослужбовця; 2) якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.
Ці висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.01.2024 р. у справі № 560/17953/21.
Спірним питанням в межах розгляду цієї справи є те, чи належить позивачка до членів сім`ї загиблого військовослужбовця, які відповідно до статті 16-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” мають право на отримання одноразової грошової допомоги.
Рішення відповідача мотивовано саме відсутністю доказів на підтвердження статусу члена сім`ї загиблого військовослужбовця.
Однак факт спільного проживання ОСОБА_1 з загиблим військовослужбовцем ОСОБА_2 однією сім`єю з січня 2013 р. і до моменту загибелі ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлений рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 09.08.2024 р. у справі № 488/2004/23, яке було додано до заяви позивачки.
Перелік осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги визначено в ст. 16-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”.
При вирішенні питання про виплату позивачці одноразової грошової допомоги, відповідач керувався редакцією ст. 16-1 ч. 1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, яка була чинною на момент смерті військовослужбовця і відповідно до якої у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). 
В подальшому, Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги” від 09.12.2023 р. № 3515-IX ст. 16-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” було викладено в інші редакції, згідно з якою до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Отже, наведеною редакцією, яка була дійсною на момент розгляду комісією МО України заяви позивачки, прямо передбачено, що жінка, з якою загиблий військовослужбовець проживав однією сім`єю, але не перебував у шлюбі, відноситься до членів сім`ї загиблого.
Як вже зазначалось судом, факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю, встановлено рішенням суду.
За таких обставини, рішення МО України про повернення позивачці документів на доопрацювання, з метою надання документів, яким встановлено факт перебування на утриманні загиблого, є необґрунтованим.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного суду від 05.02.2025 р. у справі № 120/17960/23.
Відповідно до ст. 139 ч. 1 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачка сплатила судовий збір в сумі 968,96 грн., доказів понесення інших судових витрат сторони суду не подавали.
З урахуванням повного задоволення позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки в повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Міністерства оборони України (просп. Повітряних Сил, 6, м. Київ, 03049, ЄДРПОУ 00034022) задовольнити.
2. Визнати протиправним та скасувати п. 22 рішення, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 28.02.2025 р. № 19/д.
3. Зобов`язати Міністерство оборони України (просп. Повітряних Сил, 6, м. Київ, 03049, ЄДРПОУ 00034022) повторно розглянути документи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на призначення одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 р. № 168, з урахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні.
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України (просп. Повітряних Сил, 6, м. Київ, 03049, ЄДРПОУ 00034022) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) судові витрати у виді судового збору в розмірі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок).
5. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз