Справа № 161/23323/24 	Головуючий у 1 інстанції: Рудська С. М. 	
Провадження № 22-ц/802/660/26  	  Доповідач: Федонюк  С. Ю.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2026 року        місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Федонюк С. Ю.,
суддів - Матвійчук Л. В., Осіпука В. В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Луцьку цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Арсенюк Оксани Валеріївни від 05 березня 2026 року про відкриття виконавчого провадження для примусового виконання виконавчого листа у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Виконавчий комітет Луцької міської ради до ОСОБА_1 про визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою в її інтересах ОСОБА_3 , на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 березня 2026 року,
В С Т А Н О В И В:
У березні 2026 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 подала до суду скаргу на постанову головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Арсенюк О. В. від 05 березня 2026 року ВП №80400439 про відкриття виконавчого провадження, яка винесена під час примусового виконання виконавчого листа за рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 березня 2025 року у цивільній справі №161/23323/24 за позовом ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Виконавчий комітет Луцької міської ради, як орган опіки та піклування, до  ОСОБА_1  про визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 березня 2026 року скаргу повернуто без розгляду.
Не погодившись із даною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 подав в її інтересах апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що висновки суду першої інстанції є помилковими з огляду на те, що ним до скарги було долучено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №80400439 з ідентифікатором для повного доступу до інформації про виконавче провадження, що давало суду можливість ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження, тому такі висновки не ґрунтуються на нормах ЦПК України. Крім того, суд обґрунтовуючи необхідність надсилання скарги з описом вкладення, посилався на п. 7 ст. 43 ЦПК України, де регламентується надсилання документів у разі подання до суду в електронній формі заяви, проте скарга була подана в паперовій формі, що не покладало на сторону боржника направляти скаргу з описом вкладення. 
Згідно з приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 , покликаючись на законність та обґрунтованість судового рішення, просив ухвалу залишити без змін та апеляційну скаргу – без задоволення.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного.
Повертаючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що скарга подана без додержання усіх вимог пункту 5 частини третьої, пункту 2 частини четвертої статті 448 ЦПК України, в яких указано, що вона повинна, зокрема, містити відомості про ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження та не додані належні докази її надіслання іншим учасникам справи, а саме, без долучення опису вкладення.
Колегія суддів погоджується з такими висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Встановлено, що у березні 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на постанову головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Арсенюк О. В. від 05 березня 2026 року ВП №80400439 про відкриття виконавчого провадження, яка винесена під час примусового виконання виконавчого листа у цивільній справі №161/23323/24 за позовом ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Виконавчий комітет Луцької міської ради, як орган опіки та піклування, до  ОСОБА_1  про визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною.
Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України, статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, визначеному ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
Розділом VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» надано право сторонам виконавчого провадження на звернення до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.
Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України, та містити відомості, зазначені у частині четвертій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням 
чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
21 листопада 2024 року введено в дію Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» №4094- IX.
Відповідно до ст. 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 448 ЦПК України, скарга повинна містити:
1) найменування суду першої інстанції, до якого подається скарга;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;
3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;
4) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються;
5) ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження;
6) номер справи, в якій видано виконавчий документ, реквізити виконавчого документа;
7) дату, коли особа, яка подає скаргу, дізналася про порушення її прав внаслідок ухвалення оскаржуваних рішень, вчинення дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця;
8) зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону;
9) викладення обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги;
10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до скарги.
До скарги додаються:
1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і такі документи раніше не подавалися;
2) докази направлення копій скарги та доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.
Відтак, частиною третьою статті 448 ЦПК України чітко визначено, яка за формою та змістом має бути скарга на рішення, дії або бездіяльність державної виконавчої служби чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц (провадження № 14-92цс19) зазначено, що скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим приписами ЦПК України (статті 175, 177), з урахуванням особливостей, визначених у частині четвертій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження». У разі відсутності спеціальних приписів щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, для розгляду таких скарг мають застосовуватися приписи ЦПК України, якими врегульовані аналогічні питання.
У ч. 5 ст. 448 ЦПК України визначено, що суд, встановивши, що скаргу подано без додержання вимог частин третьої та/або четвертої цієї статті, повертає її скаржнику без розгляду протягом чотирьох днів після її надходження до суду.
Відповідно до частини п`ятої, шостої, сьомої та восьмої статті 43 ЦПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). У разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.
Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи. Суд, направляючи такому учаснику справи судові виклики і повідомлення, ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом, зазначає у цих документах про обов`язок такої особи зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами. Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, на такі документи накладається кваліфікований електронний підпис учасника справи (його представника) відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).
Частиною шостою статті 14 ЦПК України визначено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. 
Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат. Якщо реєстрація електронного кабінету у Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви.
У контексті застосування положень частини четвертої статті 448 ЦПК України щодо необхідності додання до скарги доказів направлення копій скарги та доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу, колегія суддів виходить з того, що нормами ЦПК України чітко та однозначно визначено, що такими доказами можуть бути як лист з описом вкладення, так і докази надіслання документів до електронного кабінета користувачів підсистеми «Електронний суд» (у разі, якщо така реєстрація обов`язкова та/або здійснена учасником справи в добровільному порядку).
Тобто, фіскальні чеки АТ «Укрпошта» без листа з описом вкладення не є належними доказами направлення копій процесуальних документів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 ЦПК України (ухвали Верховного Суду від 07 серпня 2025 року в справі №621/5017/23 (провадження № 61-9646ск25), від 25 листопада 2025 року в справі № 750/7802/24 (провадження № 61-13032ск25), від 19 грудня 2025 року в справі № 367/5357/25 (провадження № 61-15196ск25)).
Отже, колегія суддів погоджується з тим, що суд першої інстанції при вирішенні питання відкриття провадження у розгляді скарги на дії чи бездіяльність державного виконавця перевіряє відповідність поданої скарги та додатних до неї документів вимогам ч.3 ст. 448 ЦПК України.
Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, повертаючи скаргу ОСОБА_1 без розгляду, встановив, що скарга подана без додержання вимог ч. 3 ст. 448 ЦПК України, в якій указано, що вона повинна, зокрема, містити відомості про ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження та належні докази її надіслання іншим учасникам справи, в тому числі і державному виконавцю, із долученням опису вкладень.
Таким чином, суд першої інстанції правомірно встановив невідповідність скарги вимогам ч.3 ст. 448 ЦПК України та вірно застосував ч.5 ст. 448 ЦПК України, що скаржником не спростовано в апеляційній інстанції.
Отже, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується колегія суддів, дійшов обґрунтованого висновку про повернення без розгляду скарги з підстав, передбачених частиною п`ятою статті 448 ЦПК України.
З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала постановлена без порушень норм процесуального права, тому вона підлягає залишенню без змін на підставі ст. 375 ЦПК України.
За змістом частин 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Датою ухвалення постанови у цій справі є 13 травня 2026 року - дата складення повного судового рішення.
Керуючись статтями 268, 367-369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в її інтересах ОСОБА_3 , залишити без задоволення.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 березня 2026 року в даній справі залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя

Судді: