ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 760/2176/26
провадження № 2/753/10843/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2026 року суддя Дарницького районного суду м. Києва Комаревцева Л.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в :
У грудні 2025 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту № ДП 0011323 від 13.02.2025.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.02.2025 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МАЙБІЗ» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредиту № ДП 0011323, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 6000,00 грн. строком на 98 днів зі сплатою процентів у розмірі 0,9 % щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту та комісією у розмірі 1800,00 грн.
Позивач зазначає, що відповідач належним чином зобов`язання за договором не виконав, кредитні кошти та проценти не повернув, у зв`язку із чим утворилася заборгованість у загальному розмірі 13 092,00 грн.
Ухвалою суду від 27.04.2026 відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву, а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 13.02.2025 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МАЙБІЗ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту № ДП 0011323 в електронній формі.
Відповідно до умов договору кредитодавець надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 6000,00 грн. строком на 98 днів із фіксованою процентною ставкою 0,9 % щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, а також комісією за надання кредиту у розмірі 1800,00 грн.
Договір кредиту підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Zu0y2K55, який був направлений на номер телефону відповідача НОМЕР_1 .
Відповідно до ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом оферти та її акцепту.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що моментом підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Судом встановлено, що без проходження відповідачем реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця, отримання одноразового ідентифікатора, введення персональних даних та підтвердження умов договору укладення кредитного договору було б технічно неможливим.
Отже, суд приходить до висновку, що кредитний договір укладено належним чином та у відповідності до вимог Закону України «Про електронну комерцію».
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, від 12.01.2021у справі №524/5556/19.
Судом також встановлено, що кредитодавець виконав свої зобов`язання за договором та перерахував відповідачу кредитні кошти у розмірі 6000,00 грн. на банківську картку № НОМЕР_2 , що підтверджується квитанцією №43944-74035-96154 від 13.02.2025 та довідкою ТОВ «ФК «МАЙБІЗ».
Перерахування коштів здійснювалось за посередництвом платіжної системи ТОВ «ПрофітГід» (PSP Platon), яка діяла на підставі договору про надання фінансових платіжних послуг.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про електронну комерцію» розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законодавства про платіжні послуги.
Відповідно до п. 159 Постанови НБУ №164 від 29.07.2022 документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів мають статус первинного документа.
Отже, надані позивачем документи є належними доказами факту перерахування кредитних коштів відповідачу.
Судом встановлено, що 14.10.2025 між ТОВ «ФК «МАЙБІЗ» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №14/10/25, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором кредиту № ДП 0011323.
Відповідно до реєстру прав вимоги №14/10/25 від 14.10.2025 до позивача перейшло право вимоги до відповідача у сумі 13 092,00 грн, з яких: 6000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 5292,00 грн. - заборгованість за процентами; 1800,00 грн. - заборгованість за комісією.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок відступлення права вимоги.
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора у зобов`язанні.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України Зз кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтями 526, 610, 612 ЦК України передбачено обов`язок належного виконання зобов`язань та наслідки їх порушення.
Як встановлено судом, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, заборгованість не погасив, доказів сплати суду не надав.
Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача становить 13 092,00 грн, з яких: 6000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 5292,00 грн - заборгованість за процентами; 1800,00 грн - заборгованість за комісією.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростований.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які посилається.
Оцінивши надані позивачем докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст. ст. 205, 207, 512, 514, 526, 610, 612, 629, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», суд -
в и р і ш и в :
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» (ЄДРПОУ 44280974) заборгованість за договором кредиту № ДП 0011323 від 13.02.2025 року у розмірі 13 092 (тринадцять тисяч дев`яносто дві) грн 00 коп., з яких: 6000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 5292,00 грн. - заборгованість за процентами; 1800,00 грн. - заборгованість за комісією, судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 25.05.2026

 Суддя: Комаревцева Л.В.