Провадження: 2-др/484/52/26
Справа: 484/1446/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткове)

12.06.2026 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
в складі: головуючого судді – Коваленко Н. А.,
секретар судового засідання – Голубкова Н. М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у цивільній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про стягнення заборгованості, 
УСТАНОВИВ:
24.03.2026 до суду надійшов позов ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у розмірі 5736 (п`ять тисяч сімсот тридцять шість) грн 83 коп.
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01.06.2026 позов задоволено повністю. 
05.06.2026 від представника позивача по справі надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у вищевказаній цивільній справі в розмірі 4147,37 грн. 
Відповідно до ч.3, 4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Сторони в судове засідання не прибули.
Представник відповідача 09.06.2026 скерував до суду заперечення, вказуючи на необґрунтованість заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, невідповідність заявлених витрат складності справи, зазначаючи при цьому, що заявлені витрати не відповідають критеріям розумності та співмірності, вказуючи на відсутність належного підтвердження реальності та необхідності витрат, відсутність доказів фактичної оплати послуг, безпідставність стягнення «гонорару успіху», відсутність належної деталізації наданих послуг, недоведеність виконання робіт саме адвокатом. Просив врахувати майновий стан відповідача та її похилий вік та відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у справі №484/1446/26.
Розглянувши питання поставлене у заяві суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. 
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Ч. 2 ст. 137 цього Кодексу встановлено, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження вказаних витрат представником позивача суду надано копії: договору про надання професійної правничої допомоги №01 від 19.03.2026; додатка №1 від 19.03.2026 до договору про надання професійної правничої допомоги №01 від 19.03.2026; Свідоцтва про право на заняття адвокатською Біжко Юлії Олександрівни серії ДП №3976, дата видачі 23.11.2018; довіреності від 19.03.2026; актів приймання-передачі документів до договору про надання професійної правничої допомоги №01 від 19.03.2026 та здачі-приймання наданих послуг до договору про надання професійної правничої допомоги №01 від 19.03.2026. 
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство містить критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Ч. 4 ст. 137 ЦПІК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Оцінюючи докази з метою розподілу судових витрат суд зауважує наступне.
Суд враховує висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховного Суду у справі № 922/445/19, в яких, серед іншого наголошено, що в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
При цьому суд також враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Суд вважає, що супровід даної справи не потребував вивчення великого обсягу фактичних даних, регулювання даної категорії справи здійснюється невеликим обсягом нормативно-правових актів, справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження.
Отже, підготовка позову у цій справі не вимагала від адвоката значного обсягу юридичної та технічної роботи.
Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлена представником позивача сума судових витрат на правничу допомогу у розмірі 4147,37 грн є завищеною і непропорційною до предмету спору.
Відтак, враховуючи типовість для позивача та його представника поданого позову і наданих до суду доказів, обсягу виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та критерію розумності розміру витрат на професійну правничу допомогу розмір витрат, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, необхідно зменшити з 4386,57 грн до 2000,00 грн, а тому зазначену суму слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у цивільній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) 2000 (дві тисячі) грн 00 коп. в рахунок відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу.
Решту витрат на професійну правничу допомогу залишити за позивачем.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Миколаївської апеляційного суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення суду складено та підписано 12.06.2026.

Суддя Н. А. Коваленко