№ 366/239 /26
№ 2/366/ 724/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.06.2026 Іванківський районний суд Київської області у складі судді Слободян Н.П. , розглянувши в приміщенні суду в с-щі Іванків Вишгородського району Київської області в порядку спрощеного позикового провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог.
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення кредитної заборгованості.
Позовна заява обґрунтована тим, що 11.03.2025 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений договір №71521436 про надання коштів у кредит. За умовами договору відповідач отримала кредит у сумі 6500,00 грн на умовах строковості та платності . ТОВ свої зобов`язання щодо видачі відповідної суми та кредиту виконало повністю. Відповідач взятих на себе зобов`язань не виконала. 
27.03.2025 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір Факторингу №27/03/25, відповідно до умов якого ТОВ « 1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило останньому свої права за заборгованістю відповідача за договором від 11.03.2025 у сумі 21060,00 грн, з них: 6500,00 грн – тіло кредиту, 585,00 грн – проценти, 13000,00 грн - пеня, 975,00 грн – комісія за надання кредиту, які представник позивача і просить стягнути з відповідача разом із судовими витратами.
Рух справи. Позиція учасників справи.
06.02.2026 позовна заява надійшла до Іванківського районного суду Київської області та була передана на розгляд судді.
11.02.2026 у справі відкрите провадження. Вирішено розгляд проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу визначено строк на подання відзиву.
10.03.2026 надійшов відзив представника відповідача на позов, у якому він просить відмовити у задоволені позову, обґрунтовуючи свою позицію тим, що позивачем не доведено укладення договору, отримання коштів, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами такого укладення (відсутні підписи сторін у договорі, не додано доказів перерахування та отримання коштів відповідачем, крім того, у доданому реєстрі до договору про факторингу відсутнє прізвище, ім`я та по-батькові відповідача, а витяг з реєстру такого переходу прав не доводить. Крім того, у розрахунку відсутні сплачені відповідачкою суми. Нарахування пені у період воєнного стану є неправомірним, а нарахування комісії за обслуговування кредиту, без зазначення відповідних наданих послуг є нікчемною умовою договору.
11.03.2026 надійшла відповідь на відзив.
16.03.2026 надійшло заперечення представника відповідача (на відповідь на відзив). 
16.04.2026 від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів від АТ «ПриватБанк» щодо відомостей, які стосуються перерахування коштів відповідачу і які становлять банківську таємницю.
16.04.2026 надійшло заперечення представника відповідача на клопотання про витребування доказів.
16.04.2026 клопотання про витребування доказів задоволене. Відповідну відомості від АТ КБ «ПриватБанк» надійшли до суду на виконання ухвали 18.05.2026.

Встановлені судом обставини та застосовані норми права
Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст.627 Цивільного кодексу України)
Відповідно до положень ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
В статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
Положенням ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України).
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно зі ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.
За положеннями п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Судом встановлено, що 11.03.2025 між ОСОБА_1 ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71521436 (далі - кредитний договір) в електронній формі та підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором «64678». Цим же ідентифікатором підписаний додаток до нього – таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача. (а.с.9-16)
У пункті 2.1 кредитного договору вказано, що кредитолдавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а останній зобов`язується повернути кредитодавця таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту та сплатити проценти від суми кредиту та комісію за його надання.
Сума кредиту складає – 6500,00 грн. Строк кредитування – 30 днів (дата повернення – 09.04.2025, процентна ставка – 0,3% в день, комісія за надання кредиту – 15% від суми кредиту (975 грн), денна процетна ставка – 0,8%, проценти за понадстрокове користування кредитом – 4%, пеня – 4% (п. 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3, 2.2.4, 2 кредитного договору).
П.7.1. Договору визначено, щзо позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування на підставі поданого до кредитодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження строку кредитування здійснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права.
У розділі 12 договору відповідачем як реквізит сторони зазначено номер електронного платіжного засобу – НОМЕР_1 .
До позову додано квитанцію АТ «Таскомбанк» про перерахування 6500 грн на платіжну картку 5457082292684573 11.03.2025 о 19:49:54 (а.с.17)
Суд відхиляє доводи представника відповідача про не укладення кредитного договору та неотримання кредитних коштів. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка підписала кредитний договір підписала одноразовим ідентифікатором «64678». Крім того, факт надання кредитних коштів підтверджується квитанцією АТ «Такскомбанк» про перерахування 11.03.2025 на платіжну картку, реквізити якої зазначені у кредитному договорі. Крім того, відповідні відомості зазначені у отриманій на виконання ухвали суду про витребування доказів інформації від АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів та належність картки відповідачу. Все це узгоджується з доводами позивача щодо існування між сторонами кредитних правовідносин та спростовує заперечення щодо неотримання коштів та не укладення договору.
З розрахунку заборгованості за договором від 11.03.2025 № 71521436, який складено первісним кредитором, станом на 27.05.2025, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» становила 21060,00 грн, з них: 6500,00 грн – тіло кредиту, 585,00 грн – проценти, 13000,00 грн – пеня, 975 грн – комісія за надання кредиту. (а.с.18-20) Суд звертає увагу, що проценти нараховані за перід з 11.03.2025 по 08.04.2025, тобто в межах строку кредитування за узгодженою процентною ставкою. Така ж сума зазначена у розрахунку заборгованості, складеному позивачем за період з 25.07.2025 по 31.12.2025 ( а.с.21)
27.03.2025 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27/03/25, а також 25.07.2025 додаткову угоду до нього № 6 відповідно до умов якого клієнт відступає (передає) фактору (новий кредитор) права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором. (а.с.22-26, 27)
Згідно реєстру боржників, який є додатком № 1 до договору факторингу до договору № 27/03/25 від 25.07.2025, фактор отримав право вимоги до відповідача за договором №71521436 від 11.03.2025. Заборгованість на момент передачі права складає 21060,00 грн, з них: 6500,00 грн – тіло кредиту, 585,00 грн – проценти, 13000,090 грн – пеня, 975,0 грн - комісія за надання кредиту.
Суд вважає доведеним факт переходу до позивача права вимоги за спірним зобов`язанням.
Зазначений розрахунок свідчить про те, що оплата за укладеним договором не здійснювалась відповідачем жодного разу. Відповідач доказів на противагу цього не надала.
Нарахування відсотків за користування наданими кредитними коштами відповідає умовам кредитного договору. 
Вказаний розрахунок заборгованості є вірним, відповідачем не спростований, відповідачем не було надано власного розрахунку заборгованості, а також доказів, які підтверджують повернення позичальником кредиту та нарахованих відсотків у розмірі та строки, передбачені договором, та спростовують правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості.
Позивач просить про стягнення виключно тієї суми заборгованості та її складових, право вимоги якої було передане за договором факторингу.
З огляду на викладене вище суд приходить до висновку, що вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, нарахованих відсотків та узгодженої комісії за надання кредиту підлягає задоволенню.
Щодо стягнення штрафних санкцій суд зазначає таке.
Положення п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначають, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З огляду на викладене відсутні підстави для стягнення з відповідача 1300,0 грн пені, оскільки такі нараховані позивачем у період дії в Україні воєнного стану.
Щодо судового збору
З огляду на часткове задоволення позову (38,27%), враховуючи вимоги ч.1ст.141 ЦПК України, з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1018,90 грн. /а.с. 8/.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.2,12,13,81,89,141,142,247,259,263-265,268, 274, 354 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів » до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю ««Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №71521436 від 21.03.2025 в розмірі 8060,00 грн, з них: 6500,00 грн – тіло кредиту, 585,00 грн – нараховані відсотки, 975,00 грн – комісія за надання кредиту.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1018,90 грн.
Копію рішення направити сторонам.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Рішення складено 03.06.2026.
Повне найменування сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (адреса: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, 2. Код ЄДРПОУ: 35625014).
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_2 ) 
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_2 )..

Суддя Наталія СЛОБОДЯН