Єдиний унікальний номер 728/744/26 
Номер провадження 2/728/527/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

01 липня 2026 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд у складі
головуючого судді – Сороколіта Є.М.,

за участі:
секретаря судового засідання – Кирути Л.І.,

а також
позивача – не з`явився,
відповідача – не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ “ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС” (вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, м. Київ, 03150, код ЄДРПОУ 42640371) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, негайно після закінчення судового розгляду ухвалив рішення про таке.

І. Рух справи.
1. Ухвалою Бахмацького районного суду (далі також – Суд) від 01.04.2026 № 728/744/26 відкрито провадження у справі та прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ “ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС” (далі також – Позивач або ТОВ “ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС”), яке діє у порядку самопредставництва в особі директора Сердійчук Я.Я., до ОСОБА_1 (далі також – Відповідач), за змістом якого Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість за Договором кредиту та страхування від 04.09.2020 № Р24.21217.006987681 у загальному розмірі 222 580,02 грн, право вимоги якої Позивач набув внаслідок укладення договору факторингу, а також – вирішити питання про стягнення понесених ним судових витрат у вигляді 2 670,96 грн судового збору та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 25 000,00 грн.
2. Згадані вище матеріали, які Позивачем було подано з використанням системи “Електронний Суд”, 31.03.2026 надійшли до Суду.
3. У подальшому ухвалою Суду від 20.05.2026 № 728/744/26 вирішено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено проведення судового засідання на 01.07.2026 о 09 год 30 хв, оскільки ухвала Суду від 01.04.2026 № 728/744/26 разом з відповідними додатками повернулася неврученою Відповідачу.
4. У призначене судове засідання Позивач та Відповідач не з`явилися, явку уповноважених представників не забезпечили.
5. Водночас Позивач у поданій позовній заяві вказав, що просить проводити розгляд справи за відсутності його представника у судовому засіданні, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
6. Відповідач ОСОБА_1 , будучи повідомленою належним чином про дату, час та місце розгляду справи, зокрема шляхом публікації оголошення про виклик на сайті Суду, у судове засідання не з`явилася, заяви про розгляд справи за її відсутності та відзиву не подала.
7. Враховуючи викладене, відповідно до положень частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі також – ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
8. Окрім того, за вищевказаних фактичних обставин Суд вважає за можливе постановити ухвалу заочний розгляд справи на підставі вимог статті 281 ЦПК України.

ІІ. Позиції учасників справи.
9. За змістом позовної заяви Позивач вказує, що 04.09.2020 між АТ “ІДЕЯ БАНК” та Відповідачем укладено Договір кредиту та страхування № Р24.21217.006987681.
10. Даний договір є змішаним, а саме – кредитним договором і договором страхування.
11. Підписанням даного Кредитного договору, а також Паспорту споживчого кредиту позичальник також приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у редакції, що діяла станом на дату у договору і яка розміщена за посиланням https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts та підтвердив свою обізнаність із Умовами та Тарифами Банку.
12. Відповідно до підпунктів 1.1., 1.2., 1.3., 1.4. пункту 1 Кредитного договору та пункту 3 Паспорту споживчого кредиту Відповідач погодив нанесенням власноручного підпису під цим Договором наступні умови:
1) Тип кредиту – простий (споживчий кредит), сума кредиту – 99 761,00 грн (підпункт 1.1., 1.2. пункту 1 Договору); спосіб надання кредиту – безготівковий – шляхом перерахування коштів на рахунок № НОМЕР_2 Позичальника, який відкритий в АТ “ІДЕЯ БАНК” (пункт 3 Паспорту, підпункт 1.7. пункту 1 Договору); строк кредиту – 48 місяців (підпункт – 1.4. пункту 1 Договору), останній день повернення кредиту – 04.09.2024 (підпункт 1.6. пункту 1 Договору).
2) Процентна ставка, відсотків річних: 1,99% - змінювана (підпункт 1.3 пункту 1 Договору).
13. Нанесенням власноручного підпису під цим Договором Страхувальник акцептує оферту ПрАТ “Страхова компанія “ПЗУ Україна страхування життя” та укладено Договір добровільного страхування життя від 20.06.2019 №Р24.21217.006987681, який є “Договором приєднання” згідно зі статтею 634 ЦК України. Одноразовий страховий внесок складає 16 971,79 грн (підпунк 2.1. пункту 2 Договору).
14. На підставі укладеного Договору було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_2 , у валюті – гривня на ім`я Позичальника, із умовами та порядком відкриття, користування та закриття рахунків остання була ознайомлена.
15. У подальшому 11.12.2025 між АТ “ІДЕЯ БАНК” (далі також – Клієнт) та ТОВ “ ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС ” укладено договір факторингу № 11-12/25, за змістом якого Клієнт відступив право вимоги до Відповідача на користь ТОВ “ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС”, з урахуванням Витягу з реєстру боржників.
16. Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 1 до договору Факторингу від 11.12.2025 № 11-12/25 загальна сума заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 становить 222 580,02 грн, що складається з 97 120,30 грн заборгованості за основним боргом, 6 364,77 грн – за нарахованими відсотками, 119 094,95 грн – заборгованості за комісіями.
17. Згідно акту приймання–передачі реєстру Боржників № 1 до договору факторингу № 11-12/25 від 11.12.2025 Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр боржників № 1 із загальною сумою фінансування, яка підлягає сплаті в розмірі 9 238 597,00 грн, що підтверджується перерахуванням згідно з платіжною інструкцією у національній валюті від 12.12.2025 № 0588840000.
18. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором від 04.09.2020 № Р24.21217.006987681 заборгованість перед АТ “ІДЕЯ БАНК” ОСОБА_1 станом на 11.12.2025 складала 222 580,02 грн, з якої: 97 120,30 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 6 364,77 грн прострочена заборгованість за процентами, 119 094,95 грн прострочена заборгованість за комісією.
19. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором від 04.09.2020 № Р24.21217.006987681 заборгованість перед ТОВ “ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС” ОСОБА_1 станом на 21.03.2026 складає 222 580,02 грн, з якої: 97 120,30 грн заборгованість по тілу кредиту, 6 364,77 грн заборгованість за відсотками, 119 094,95 грн заборгованість за комісією.
20. Як на правову підставу своїх загальних вимог Позивач посилався на статті 512, 514, 516, 525, 610, 611, 625, 1049, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України (далі також – ЦК України).
21. Окрім того, просив вирішити питання про стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме – судовий збір у розмірі 2 670,96 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 25 000,00 грн.
22. Щодо позиції Відповідача, то Суд враховує, що остання відзив на позов не подала, правом надати Суду пояснення та докази не скористалася, не спростувала доводи Позивача щодо обґрунтованості її позовних вимог та розрахунку вищевказаних сум, які Позивач просить стягнути.

ІІІ. Фактичні обставини встановлені Судом та докази на їх підтвердження.
23. Між АТ “ІДЕЯ БАНК” та Відповідачем 04.09.2020 укладено Договір кредиту та страхування № Р24.21217.006987681 та підписано Паспорт споживчого кредиту (Додаток №1 до Договору кредиту та страхування № Р24.21217.006987681 від 04.09.2020) (а.с. 20, 35).
24. Згідно з умовами розділу 1.1.-1.8 Кредитного договору кредитор надає кредит позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів в розмірі 99 761,00 грн на рахунок № НОМЕР_2 позичальника, який відкритий в АТ “ІДЕЯ БАНК” та позичальник доручає банку оплатить страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 16 971,79 грн, згідно з умовами Договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до пункту 2 цього Договору. Спосіб оплати – переказ коштів на рахунок ПрАТ “Страхова компанія “ПЗУ Україна страхування життя” в АТ “ІДЕЯ БАНК” № НОМЕР_2 через транзитний рахунок, відкритий в АТ “ІДЕЯ БАНК”.
25. В свою чергу позичальник зобов`язалася повернути отриману суму кредиту в останній день календарного місяця строку Договору та сплатити проценти за час фактичного користування кредитними коштами за фіксованою ставкою у 1,99 відсотків річних від залишкової суми кредиту.
26. Згідно з ордером-розпорядженням № 1 про видачу кредиту та ордером-розпорядженням № 2 про сплату страхового платежу від 04.09.2020, Відповідачу було перераховано кредитні кошти в сумі 99 761,00 грн та відраховано страховий платіж в сумі 16 971,79 грн (а.с. 36).
27. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором від 04.09.2020 № Р24.21217.006987681 заборгованість перед АТ “ІДЕЯ БАНК” ОСОБА_1 станом на 11.12.2025 складає 222 580,00 грн, з якої: 97 120,30 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 6 364,77 грн прострочена заборгованість за процентами, 119 094,95 грн прострочена заборгованість за комісією (а.с. 52).
28. Так, відповідно до витягу з Реєстру боржників № 1 до договору Факторингу від 11.12.2025 № 11-12/25 загальна сума заборгованості за кредитним договором ОСОБА_1 становить 222 580,02 грн, що складається з 97 120,30 грн заборгованості за основним боргом, 6 364,77 грн – за нарахованими відсотками, 119 094,95 грн – заборгованості за комісіями (а.с. 16-18,19).
29. Відповідно до акту приймання–передачі реєстру Боржників № 1 до договору факторингу № 11-12/25 від 11.12.2025 Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр боржників № 1 із загальною сумою фінансування, яка підлягає сплаті в розмірі 9 238 597,00 грн, що підтверджується перерахуванням згідно платіжної інструкції в національній валюті від 12.12.2025 № 0588840000 (а.с. 12, 14).
30. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором від 04.09.2020 № Р24.21217.006987681 заборгованість перед АТ “ІДЕЯ БАНК” ОСОБА_1 станом на 11.12.2025 складає 222 580,02 грн, з якої: 97 120,30 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 6 364,77 грн прострочена заборгованість за процентами, 119 094,95 грн прострочена заборгованість за комісією (а.с. 52).
31. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором від 04.09.2020 № Р24.21217.006987681 заборгованість перед ТОВ “ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС” ОСОБА_1 станом на 21.03.2026 складає 222 580,02 грн, з якої: 97 120,30 грн заборгованість по тілу кредиту, 6 364,77 грн заборгованість за відсотками, 119 094,95 грн заборгованість за комісією (а.с. 6).
32. Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджується, що ТОВ “ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС” є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на провадження господарської діяльності з наданням фінансових послуг (а.с. 21).

ІV. Оцінка Суду та релевантне законодавство.
33. Перш за все Суд наголошує, що розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
34. За змістом частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
35. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
36. Суд звертає увагу, що обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування – спеціальні правила, якими Суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати Суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 904/1017/20).
37. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21).
38. Оцінюючи фактичні обставини цієї справи, з урахуванням вищевикладених підходів, то Суд відмічає, що при оформленні кредиту заява на його отримання підписується повнолітньою, дієздатною особою, тобто здатною своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатною своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання (абзац другий частини першої статті 30 ЦК України), і таким підписанням підтверджується, що позичальник ознайомлений з Умовами та Тарифами Банку.
39. Укладання договору здійснюється за принципом укладання між Банком і клієнтом договору приєднання (стаття 634 ЦК України).
40. Укладення кредитного договору таким чином не суперечить законодавству України. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії спрямовані на набуття цивільних прав та обов`язків, що з урахуванням змісту частини першої статті 202 Цивільного кодексу України вказують на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Договір кредиту та страхування, Паспорт споживчого кредиту (Додаток №1 до Договору кредиту та страхування), Повідомлення АТ “ІДЕА БАНК” про зміну реквізитів рахунків з якими Позичальник ознайомлений, про що свідчить його підпис у відповідній графі на видачу та обслуговування карток для фізичних осіб – клієнтів Банку.
41. Відповідно до частин першої-другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
42. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
43. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
44. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
45. Також Суд наголошує, що згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов`язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором.
46. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
47. Відповідно до статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
48. За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
49. З урахуванням викладеного Суд доходить висновку, що між АТ “ІДЕА БАНК” і Відповідачем було укладено кредитний договір.
50. Суд зауважує, що укладеним договором сторони узгодили як розмір кредиту, що надається, так і строк кредитування та порядок нарахування плати за користування кредитними коштами.
51. При цьому Відповідачем не спростовано позицію Позивача щодо відсутності повного погашення основної заборгованості за кредитом.
52. Відповідно, розмір процентів, який підлягає сплаті Відповідачем за користування коштами протягом узгодженого періоду кредитування за Договором кредиту та страхування № Р24.21217.006987681 від 04.09.2020 і перерахований Судом становить 6 364,77 грн станом на 21.03.2026.
53. Однак Суд має зазначити, що у відповідності до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 08.02.2023 у справі № 359/12165/14-ц (провадження № 61-13417св21), якщо суд виявить нікчемність правочину, то має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення (ex officio), навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає.
54. При цьому у рішенні Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013 вказано на те, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.
55. У вказаному контексті Суд наголошує, що згідно зі статтями 11, 18 Закону України “Про захист прав споживачів” від 12.05.1991 № 1023-ХІІ вказаний Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України “Про споживче кредитування” від 15.11.2016 № 1734-VІІІ (далі також – Закон № 1734-VІІІ) і продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. 
Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.
Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.
56. Отже, для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункту 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.
57. Однак Суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17, за змістом якої немає підстав вважати умову конкретного кредитного договору про встановлення плати за управління кредитом нікчемною ані з огляду на приписи статті 21 Закону України “Про захист прав споживачів”, ані з огляду на приписи статті 228 ЦК України. Ця умова є недійсною як оспорювана.
58. Оцінюючи подальший перехід права вимоги Суд наголошує на такому.
59. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
60. Відповідно до частини першої статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. 
61. Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
62. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.
У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
63. Відповідно до частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).
64. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України).
65. Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 № 352 “Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року № 231”, передбачено, що до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення. 
66. Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Діюче законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі, і на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином.
Дана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 у справі № 914/868/17, від 18.10.2018 у справі № 910/11965/16.
67. Встановлюючи дійсність майбутньої вимоги, що переходить до нового кредитора, необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц.
68. Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 у справі № 905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона, повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі.
Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги, за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.
Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора, є істотними умовами цього договору.
69. При цьому, Суд враховує, що згідно із загальними принципами цивільного права, ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.
70. Відповідно, оцінивши надані докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності і достатності як кожен окремо, так і у сукупності, Суд констатує, що, на його переконання, згідно з укладеним договором факторингу від 11.12.2025 № 11-12/25 до Позивача перейшло право вимоги на суму 222 580,02 грн (двісті двадцять дві тисячі п`ятсот вісімдесят гривень 02 коп.), яка складається з 97 120,30 грн (дев`яносто семи тисяч сто двадцяти гривень 30 коп.) основної заборгованості, 6 364,77 грн (шести тисяч триста шестидесяти чотирьох гривень 77 коп.) заборгованості за нарахованими процентами після відступлення права вимоги та 119 094,95 грн (ста дев`ятнадцяти тисяч дев`яноста чотирьох гривень 95 коп.) заборгованості за простроченими комісями, які підлягають стягненню з Відповідача.

V. Розподіл судових витрат.
71. Суд наголошує, що згідно положеннями статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
72. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України розподіл судових витрат здійснюється пропорційно задоволених позовних вимог.
73. При цьому Суд враховує, що згідно з частиною першою статті 4 Закону України “Про судовий збір” від 08.07.2011 № 3674-VI (далі також – Закон № 3674-VІ) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
74. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, розмір судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
75. Відповідно до статті 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2026 рік” прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі станом на 01.01.2026 дорівнює 3 328,00 грн.
76. Однак при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою статті 4 Закону № 3674-VІ, в електронній формі – застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
77. Отже розмір судового збору у цій справі, який підлягав сплаті з урахуванням ціни позову та понижуючого коефіцієнту становив 2 662,40 грн, однак згідно з платіжною інструкцією АТ “ОТП БАНК” від 27.03.2026 № 0629130091 Позивачем фактично було сплачено судовий збір у розмірі 2 670,96 грн.
78. Також за змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
79. На підтвердження понесення витрат, пов`язаних з правничою допомогою Позивачем долучено до матеріалів копію договору про надання правничої допомоги, заявку на надання юридичної допомоги та витяг з акта про надання юридичної допомоги.
80. Оцінюючи надані документи Суд наголошує, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу він має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
81. Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання щодо оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення.
82. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі також – ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
83. Так, у справі “Схід/Захід Альянс Лімітед” проти України” (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим (§ 268).
Також у рішенні ЄСПЛ зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічні посилання мають постанови ВП ВС від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, від 05.06.2024 у справі № 910/14524/22, від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23, додаткові постанови ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19, від 15.06.2022 у справі № 910/12876/19).
84. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема:
- час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець;
- вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні;
- тривалість розгляду і складність справи тощо.
При цьому для Суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.
85. Вирішуючи останнє, Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови ВП ВС від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, постанови КГС ВС від 24.04.2024 у справі № 922/3850/23, 11.04.2024 у справі № 910/11136/23, постанови КЦС ВС від 22.11.2023 року у справі № 220/571/21, від 20.06.2024 у справі № 760/11612/23).
86. Підсумовуючи наведене, враховуючи незначну складність цієї справи, наявність доволі сталої судової практики щодо розгляду аналогічних питань, розгляду справи за наявними матеріалами без проведення судового засідання, Суд вважає, що заява про стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, підлягає частковому задоволенню на суму 3 000,00 грн (три тисячі гривень 00 коп.), а сплачений судовий збір має бути компенсовано Відповідачем на користь Позивача у повному обсязі – 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 коп.).
87. Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 247, 258, 259, 263-265, 273, 280, 282 ЦПК України Суд, –
У Х В А Л И В:
1. Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ “ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 04.09.2020 № Р24.21217.006987681 – задовольнити в повному обсязі.
2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ “ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС” (вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, м. Київ, 03150, код ЄДРПОУ 42640371) заборгованість у загальному розмірі 222 580,02 грн (двісті двадцять дві тисячі п`ятсот вісімдесят гривень 02 коп.), яка складається з 97 120,30 грн (дев`яноста семи тисяч сто двадцяти гривень 30 коп.) основної заборгованості, 6 364,77 грн (шести тисяч триста шестидесяти чотирьох гривень 77 коп.) заборгованості за нарахованими процентами станом на 21.03.2026 та 119 094,95 грн (ста дев`ятнадцяти тисяч дев`яноста чотирьох гривень 95 коп.) заборгованості за комісією.
3. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ “ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС” (вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, м. Київ, 03150, код ЄДРПОУ 42640371) 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 коп.) в якості відшкодування сплаченого судового збору та 3 000,00 грн (три тисячі гривень 00 коп.) у рахунок відшкодування витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення у порядку та строки, передбачені Главою 1 Розділу V Цивільного процесуального кодексу України, а саме шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення цього рішення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ “ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС”, адреса місцезнаходження: вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, м. Київ, 03150, код ЄДРПОУ 42640371.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 .

Суддя Є.М.Сороколіт