Справа № 309/3087/25

П О С Т А Н О В А
Іменем України

12 травня 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:
головуючого – судді Джуги С.Д.,
суддів – Кожух О.А., Собослоя Г.Г., 
з участю секретаря судових засідань: Ормош О.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Кисель Анна Сергіївна, на рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 24 листопада 2025 року у складі судді Кривки В.П., у справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Закарпаттяобленерго», третя особа без самостійних вимог ТзОВ «Закарпаттяенергозбут» про захист прав споживача з визнанням неправомірним і скасування рішення комісії з розгляду акту про порушення,-
в с т а н о в и в :
У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Закарпаттяобленерго», третя особа без самостійних вимог ТзОВ «Закарпаттяенергозбут» про захист прав споживача з визнанням неправомірним і скасування рішення комісії з розгляду акту про порушення.
Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 є споживачем послуг постачання і розподілу електричної енергії за адресою АДРЕСА_1 . Відповідачем як оператором розподілу електричної енергії на території Закарпатської області 11.07.2025 складено акт про порушення № 143106 (надалі Акт), в якому зазначено, що позивач порушив пункт 2.3.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 (надалі ПРРЕЕ). 
29 липня 2025 року комісія ПрАТ «Закарпаттяобленерго» прийняла рішення, оформлене протоколом № 2593 (надалі рішення від 29.07.2025). Цим рішенням визнано Акт таким, що відповідає вимогам п.8.2.5 ПРРЕЕ і вирішено відповідно до вимог абз.17 п.2.3.12 ПРРЕЕ надати електропостачальнику щомісячний обсяг електричної енергії, що підлягає перерахунку до дати складення Акта про порушення ПРРЕЕ. У зв`язку з тим, що на момент розгляду Акта про порушення споживачем не вжито заходів щодо усунення порушення ПРРЕЕ, - нарахування вартості фактично спожитої електричної енергії споживачем провести електропостачальником з дня виявлення порушення до дня усунення споживачем порушення за цінами на універсальні послуги для малих не побутових споживачів, що сформувались у відповідному розрахунковому місяці.
У рішенні від 29.07.2025 зазначено, що комісія розглянула Акт з метою встановлення факту використання електричної енергії на об`єкті побутового споживача на не побутові потреби. 11.08.2025 ТОВ «Закарпаттяенергозбут» (постачальник) виставив позивачу корегований рахунок відповідно до протоколу засідання комісії, оформленого рішенням від 29.07.2025 і надіслано позивачу письмове повідомлення, за яким у разі несплати зазначеного платіжного документа у 30 денний строк з дня його отримання постачання електричної енергії буде припинено за ініціативою електропостачальника в установленому порядку відповідно до абзацу 19 пункту 2.3.12 ПРРЕЕ. Також позивачу надіслано попередження про припинення постачання електричної енергії № 160080122/453416/2025 від 11.08.2025 з посиланням на положення п.2 абз.2 п.7.5 розділу 7 ПРРЕЕ, починаючи з 10 годин 29.08.2025 у порядку, визначеному Кодексами системи передачі і розподілу та ПРРЕЕ.
Позивач вважає рішення відповідача від 29.07.2025, яке ґрунтується на Акті від 11.07.2025, безпідставним і просив його скасувати, оскільки акт складений за відсутності позивача, про що не зазначено в акті; позивач не підписував Акт; відповідач відмову підписання Акта не зафіксував відео зйомкою, що передбачено абз.14 п.8.2.5 глави 8.2 розділу УІІІ ПРРЕЕ; відповідач не зазначив в Акті і Рішенні в який спосіб було зафіксовано споживання позивачем електричної енергії з використання на не побутові потреби; відповідач не долучив до акту і рішення докази використання позивачем електричної енергії на не побутові потреби.
Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 24 листопада 2025 року відмовлено у задоволенні позову.Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ПрАТ «Закарпаттяобленерго, судові витрати у виді понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 20000 гривень.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кисель А.С., просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення якими позовні вимоги задовольнити, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд не врахував обставини, які наведені в обґрунтуванні позову, не надав належної їм правової оцінки та безпідставно відмовив у позові. Вказує, що судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні від 24.11.2025 року невірно визначено, що предметом спору є оскарження позивачем акта і протоколу, складених відповідачем, з мотивів невідповідності цих документів ПРРЕЕ, тобто незгода позивача, як споживача електричної енергії на побутові потреби (для електричного постачання житлового будинку), з виявленням на цьому об`єкті споживання електричної енергії всупереч укладеному споживачем договору, тобто у зв`язку зі споживанням електричної енергії на непобутові потреби, тоді як предмет спору у даному випадку є визнання протиправним і скасування рішення від 11.07.2025. У свою чергу, вимога про скасування рішення комісії, оформленого протоколом, є належним способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки рішення комісії, яке оформлене протоколом з розгляду акта про порушення безпосередньо впливає на права та обов’ язки споживача в контексті його відносин постачальником та оператором розподілу, може в подальшому бути підставою для припинення електропостачання відповідного споживача. Суд безпідставно стягнув витрати на правову допомогу.
У відзиві на апеляційну скаргу Приватне акціонерне товариство «Закарпаттяобленерго» просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість. Зазначено, що рішення ПрАТ «Закарпаттяобленерго» оформлене Протоколом засідання комісії з розгляду Актів про порушення №2593 від 29.07.2025 лише фіксує правильність складання акту про порушення його відповідність вимогам ПРРЕЕ та спожитий обсяг електричної енергії на непобутові потреби електричної енергії за фіксованою ціною для побутових споживачів на непобутові потреби, містить повідомленням про необхідність усунення виявленого порушення ПРРЕЕ та наслідки передбачені законодавством у разі його неусунення, що в свою чергу не породжує для позивача виникнення зобов`язань перед Товариством. Вважають, що аргументи скаржника викладені в апеляційній скарзі щодо обрання ним належного способу захисту порушеного права, не спростовують висновів суду першої інстанції.
В судовому засіданні представник апелянта адвокат Мневець О.М. підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити.
Представник ПрАТ «Закарпаттяобленерго» - адвокат Кльофа В.І. в судовому засіданні просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.
Представник ТОВ «Закарпаттяенергозбут» Фартушок Т.І. в судове засідання не з`явився, надіслав суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – залишити без змін.Справа на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянута у його відсутності.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з приписами ч.ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку в АДРЕСА_1 , і згідно з договорами споживає електричну енергію в зазначеному об`єкті нерухомого майна на побутові потреби. Послуги по забезпеченню та постачанню електричної енергії надаються оператором системи розподілу ПрАТ «Закарпаттяобленерго (відповідач) і постачальником ТзОВ «Закарпаттяенергозбут» (третя особа).
Актом № 143106 від 11.07.2025 представниками ОСР у складі комісії з трьох осіб о 13 годині 50 хв. у присутності ОСОБА_2 (матері позивача), яка допустила зазначених осіб на об`єкт споживача, що найменовано садиба « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_1 , зафіксовано використання електричної енергії на об`єкті побутового споживача на не побутові потреби з констатацією порушення пункту 2.3.12 ПРРЕЕ. Цим же актом (пункт 9) визначено заходи, які необхідно вжити споживачу для усунення порушення: у місячний строк з дня складання акта про порушення укласти договір на постачання електричної енергії по відповідним тарифам згідно з п.2.3.12 абзац 7 ПРРЕЕ. Копію цього акта вручено 11.07.2025 ОСОБА_2 , що стверджено особистим підписом цієї особи.
Згідно з протоколом від 29.07.2025 № 2593, складеними комісією ПрАТ «Закарпаттяобленерго» у складі: голова комісії - Плиска І. (комерційний директор), заступник голови комісії – Біган Я. (заступник комерційного директора), членів комісії – Фараджян В. (начальник сектору внутрішньої та економічної безпеки), Кльофа В. (начальник сектору юридичного супроводу філії-відділу правового забезпечення взаємодії зі споживачами юридичного управління), - з участю споживача ОСОБА_1 розглянуто акт про порушення № 143106 від 11.07.2025 з метою встановлення факту використання електричної енергії на об`єкті побутового споживача на не побутові потреби.
Заначена комісія встановила, що за адресою АДРЕСА_1 , порушено Правила роздрібного ринку електричної енергії в частині використання електричної енергії на об`єкті побутового споживача на не побутові потреби з дозволеною потужністю електроустановки споживача згідно договору – 5 кВт. Комісія розглянула акт № 143106 і фото фіксації порушення і, покликаючись на положення пункту 2.3.12 (абзаци 5,8), прийняла рішення :
- зазначений Акт про порушення № 143106 від 11.07.2025 вважати таким, який відповідає вимогам п.8.2.5 ПРРЕЕ, тобто правомірним з встановленням факту виявленого порушення ПРРЕЕ;
- відповідно до вимог абз.17 п.2.3.12 ПРРЕЕ надати електропостачальнику помісячний обсяг електричної енергії, що підлягає перерахунку до дати складання акта про порушення ПРРЕЕ;
- у зв`язку з тим, що на момент розгляду Акта про порушення споживачем не вжито заходів щодо усунення порушення ПРРЕЕ, нарахування вартості фактично спожитої електричної енергії споживачем, з дня виявлення порушення до дня усунення споживачем порушення здійснюється електропостачальником за цінами на універсальні послуги для малих не побутових споживачів, що сформувалися у відповідному розрахунковому місяці;
- визначено помісячний обсяг електричної енергії, що підлягає перерахунку за періоди: 24.05.2025-31.05.2025 – 16 кВт/год; 01.06.2025-30.06.2025 – 60 кВт/год.; 01.07.2025-11.07.2025 – 20 кВт/год.
На підставі зазначеного протоколу комісії складено Коригуючий рахунок Електропостачальнику ТОВ «Закарпаттяенергозбут» для оплати споживачем ОСОБА_1 спожитої електричної енергії на не побутові потреби в розмірі 512, 62 грн.
11.08.2025 за вихідним номером 550/13-012/2025 ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_1 , ТзОВ «Закарпаттяенергозбут» надіслано інформацію про перерахунок вартості фактично спожитої електричної енергії на підставі Протоколу комісії від 29.07.2025 № 2593 з письмовим попередженням про припинення за ініціативою електропостачальника постачання електричної енергії в разі не сплати коштів за Коригуючим рахунком у строк протягом 30 днів з дня його отримання. Також роз`яснено, що для впорядкування договірних відносин споживачу необхідно звернутись в Хустський ЦОК із зазначеним адреси в м. Хуст.
Правові відносини в сфері надання послуг з електропостачання, передбачені положеннями статей 11, 509, 634 ЦК України, та регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених НКРЕКП від 14.03.2018 за № 312.
У відповідності до п. 84 ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач є фізичною особою, у тому числі фізичною особою - підприємцем, або юридичною особою, що купує електричну енергію для власного споживання.
Пунктом 47 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що непобутовий споживач є фізичною особою-підприємцем або юридичною особою, яка купує електричну енергію, що не використовується нею для власного побутового споживання.
Відповідно до п. 62 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що побутовий споживач є індивідуальним побутовим споживачем (фізичною особою, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективним побутовим споживачем (юридичною особою, створеною шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).
Пунктом 1.1.2 глави 1.1 розділу I Правил роздрібного ринку електричної енергії від 14.03.2018 року визначено, що побутові потреби - це споживання (використання) електричної енергії для задоволення умов постійного або тимчасового проживання та/або перебування фізичних осіб на об`єкті побутового споживача, включаючи прибудинкову (присадибну територію) у тому числі для індивідуального будівництва (реконструкції) об`єктів приватного домогосподарства, крім нотаріальної, підприємницької, господарської та незалежної професійної діяльності, зокрема діяльності дата-центрів, центрів обробки даних, зі створення віртуальних активів (майнінгу) та надання платних послуг тощо.
Відповідно до п. 8.2.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 р. за №312 (далі - ПРРЕЕ) у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки, оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 9 до цих Правил.
Суд першої інстанції правильно вказав, ПРРЕЕ передбачають альтернативні варіанти складу осіб при складанні Акта про порушення, а саме, або участь самого споживача (його представника) або за його відсутності, в присутності інших осіб, які допускають представників ОСР до його об`єкта. Отже, присутність споживача, якому ОСР надається послуга з розподілу електричної енергії при складенні Акту про порушення не є обов`язковою умовою правомірності складання такого Акту.
Встановлено, що особою, яка допустила представників відповідача до об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 , який належить позивачу була його мати — ОСОБА_2 . Враховуючи наведене, представники Товариства, складаючи такий Акт про порушення №143106 від 11.07.2025 р. в присутності даної особи, діяли правомірно в порядку визначеному ПРРЕЕ.
Судом обгрунтовано не взято до уваги доводи позивача про відсутність його підпису на Акті про порушення, оскільки вказаний Акт було складено в присутності іншої особи, яка допустила представників відповідача, що в свою чергу виключає можливість наявності підпису ОСОБА_1 в Акті про порушення №143106 від 11.07.2025 р. Так само як і ПРРЕЕ не вимагають обов`язковості підпису в акті про порушення саме споживача, з яким укладено договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за конкретною адресою.
ОСОБА_2 власноруч залишила відмітку та підписалася про отримання примірника Акта про порушення, чим підтвердила свою фактичну ознайомленість з його змістом та присутність при його складенні. У зв`язку з чим, її права та права позивача щодо ознайомлення з фактом фіксації порушенням ПРРЕЕ на його об`єкті, інформованості про дату засідання комісії з розгляду складеного акта та можливості викласти свої заперечення за фактом його складення відповідачем порушено не було.
З врахуванням наведеного суд першої інстанції правильно встановив, що фіксація порушення ПРРЕЕ, а саме, виявлення використання електричної енергії побутовим споживачем на непобутові цілі на об`єкті позивача здійсненна з дотриманням вимог законодавства, а сам Акт про порушення ПРРЕЕ №143106 від 11.07.2025 р. в сукупності з іншими доказами є достатньою підставою для прийняття Комісією з розгляду Актів про порушення рішення оформленого протоколом №2593 від 29.07.2025 р.
Судом першої інстанції обгрунтовано відхилено доводи позивача про недостатність у відповідача доказів для прийняття рішення, оформленого Протоколом комісії № 2593 від 29.07.2025, з висновком про здійснення на території об`єкту позивача підприємницької діяльності, і з цим повнстю погоджується і колегія суддів.
Матеріалами справи встановлено, що об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з Державним реєстром речових прав на нерухоме майно належать ОСОБА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з ДРРПНМ.
Відповідно до п. 1.1.2. ПРРЕЕ об`єкт побутового споживача - квартира, житловий будинок (частина будинку), приватне домогосподарство, садовий будинок та інші об`єкти житлової нерухомості, визначені у пункті 14.1.129 Податкового кодексу України, що належать індивідуальному побутовому споживачу на праві власності або користування та яким присвоєні окремі адреси, а також земельна ділянка, призначена для індивідуального житлового будівництва зазначених об`єктів житлової нерухомості.
Працівниками Товариства при складенні Акта про порушення було правильно встановлено, що об`єкт на якому було допущено порушення являється об`єктом побутового споживача, що є достатнім для встановлення на такому об`єкті порушення згідно п. 2.3.12. ПРРЕЕ. При цьому, незалежно від того, чи вказаний об`єкт є окремо житловим будинком, чи його підвидом – дачним будинком, такі об`єкти відносяться до таких на які поширюється дія пільгового тарифу на електропостачання для населення – побутових споживачів, а тому використання на них електроенергії на не побутові потреби забороняється законодавством.
Відповідно до абз. 8 п. 2.3.12. ПРРЕЕ, у разі виявлення оператором системи фактів споживання побутовим споживачем та іншими споживачами електричної енергії за фіксованою ціною для побутових споживачів на непобутові потреби (на потреби для яких застосування фіксованої ціни на електричну енергію не передбачено) оператор системи складає акт про порушення ПРРЕЕ, в якому зазначаються зобов`язання споживача здійснити заходи з усунення виявленого порушення шляхом негайного припинення споживання електричної енергії на непобутові потреби та протягом 30 днів з дня складення акта про порушення ПРРЕЕ організації комерційного обліку на непобутові потреби та укладення договору з електропостачальником за відповідним тарифом. Підтвердженням факту споживання електричної енергії за фіксованою ціною для побутових споживачів на непобутові потреби, можуть слугувати: отримана інформація від місцевих органів державної влади, місцевого самоврядування, податкової служби; рекламні вивіски та фасадні таблички на об`єктах; зафіксовані фото (відео) з відповідною рекламою; рекламна інформація з продажу товарів чи надання платних послуг на відповідних сайтах мережі Internet, тощо.
Згідно з п.1.1.2. ПРРЕЕ акт про порушення - документ установленої форми, який складається для фіксації факту порушення на об`єкті споживача цих Правил.
Відповідно до відомостей, зафіксованих в Акті про порушення №143106 від 11.07.2025, на об`єкті за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено використання електричної енергії побутовим споживачем на не побутові потреби.
Таким чином, Акт про порушення є документом затвердженої форми, який фіксує факт порушення ПРРЕЕ, та є доказом, який підтверджує використання електричної енергії побутовим споживачем на непобутові цілі. При цьому нормами чинного законодавства не передбачено зазначення в такому Акті доказів на підставі яких було виявлено порушення ПРРЕЕ, які стали підставою для його складання.
Також, за веб посиланням https://www.booking.com/hotel/ua/serincha.uk.html відкривається веб сторінка садиби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що було взято до уваги під час ухвалення рішення комісії з розгляду Актів про порушення оформленого протоколом №2593 від 29.07.2025 р.
Як вбачається з інформації за вищевказаним веб посиланням, у садибі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка розташована за адресою АДРЕСА_1 наявні готельні номери, тераса, спільна кухня, до розпорядження гостям на території помешкання пропонується сад, приватна парковка, а також безкоштовний Wi-Fi.
На вищевказаному веб сайті у вкладці «Відгуки гостей» міститься 41 відгук з оцінкою наданих послуг з розміщення в номерах представлених у даній садибі та з розгорнутими коментарями щодо досвіду проживання гостей садиби «Серенча». Зокрема, сім з них датуються в період 14.07.2025 р. по 01.10.2025 р., тобто вже після складення вищевказаного Акту про порушення №143106 від 11.07.2025 р. Разом з цим, середня оцінка на даному сайті щодо садиби «Серенча» становить 8,6 балів, що характеризується як «Блискуче», а отже підтверджує факт цілеспрямованої професійної діяльності з надання готельних послуг на об`єкті позивача.
Окрім того, станом на момент судового провадження за веб посиланнями https://booking.karpaty.ua/uk/houses/seryncha, https://uk.planetofhotels.com/ukrayina/soymi/serincha, https://www.hotels-of ukraine.com/uk/soymy-hotels-127888/0-stars/ та на інших вебсайтах, наявна рекламна інформація щодо надання послуг з розміщування людей для тимчасового проживання у гостьових номерах садиби «Серинча» за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджує зокрема наявність рекламної інформації на відповідних сайтах мережі Internet. Разом з тим, на деяких з цих сайтів вказаний номер телефону, який вказаний позивачем як контактний в його позовній заяві від 25.08.2025.
Також, на веб-сайті Гугл Карта міститься геомітка з розташуванням садиби «Серинча» за адресою АДРЕСА_1 , з доданими фото номерів, які пропонуються для поселення, які збігаються з фото представленими на всіх вищезазначених рекламних сайтах.
На вказаних веб сайтах, зокрема, міститься інформація щодо розташування садиби «Серинча» за адресою АДРЕСА_1 , відстаней до населених пунктів та об`єктів туристичної інфраструктури, зручностей та послуг, які можуть надаватися власником садиби, а також інформації щодо фонду номерів, які пропонуються для поселення. Вказане підтверджує, що позивачем здійснювалася діяльність, яка може бути пов`язана з підприємництвом, наданням платних послуг, зокрема, у сфері сільського зеленого туризму. Враховуючи, що постачання електричної енергії на вказаний об`єкт здійснювалося за тарифом як для побутового споживача, така діяльність є підставою для складення відповідачем Акта про порушення ПРРЕЕ.
До аналогічного висновку за релевантних обставин дійшов висновку КЦС ВС у постанові від 11.04.2024 в справі № 344/12148/23, у постанові від 01.01.2020 в справі № 234/18252/18 (оскарження позивачем, який споживав на побутові потреби електричну енергію, акта і протоколу відповідача). Подібні висновки щодо обрання позивачем неефективного способу захисту складені у постановах ВП ВС, зокрема в постанові від 06.02.2018 справа № 522/12901/17ц.
Колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо обрання позивачем неефективного способу захисту.
Велика Палата Верховного Суду від 02.02.2021 у справі № 925/642/19, висловила наступні висновки:«...застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)).
Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6., 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19...».
Таким чином, ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою. Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин (також, підтверджується позиціями ВС в постановах ВП ВС від 29.09.2020 у справі № 378/596/16-ц, від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20).
Відповідно до абз. 8, 12, 13, 14 п. 2.3.12 ПРРЕЕ у разі виявлення оператором системи фактів споживання побутовим споживачем та іншими споживачами електричної енергії за фіксованою ціною для побутових споживачів на непобутові потреби (на потреби для яких застосування фіксованої ціни на електричну енергію не передбачено) оператор системи складає акт про порушення ПРРЕЕ, в якому зазначаються зобов`язання споживача здійснити заходи з усунення виявленого порушення шляхом негайного припинення споживання електричної енергії на непобутові потреби та протягом 30 днів з дня складення акта про порушення ПРРЕЕ організації комерційного обліку на непобутові потреби та укладення договору з електропостачальником за відповідним тарифом.
У разі підтвердження за результатами обстеження внутрішніх електричних мереж факту споживання електричної енергії на непобутові потреби, у протоколі комісії з розгляду акта про порушення зазначаються зобов`язання споживачу здійснити заходи з усунення виявленого порушення.
ОСР/ОСП надає копію протоколу комісії з розгляду акта про порушення цих Правил відповідному електропостачальнику та додаткову інформацію, необхідну для здійснення коригуючого розрахунку електропостачальником щодо дати останнього контрольного огляду чи технічної перевірки, дати усунення порушення, величини договірної потужності об`єкта споживача та обсягу (помісячно), що підлягає перерахунку до дати складання акта про порушення ПРРЕЕ або акта розподіленої електричної енергії (додаток 11 до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії (у разі наявності).
Електропостачальник, на підставі рішення комісії з розгляду акта про порушення ПРРЕЕ, проводить перерахунок вартості за фактично спожиту електричну енергію на об`єкті споживача за відповідним тарифом (ціною) згідно чинного законодавства з дня останнього контрольного огляду засобу комерційного обліку чи технічної перевірки до дня виявлення порушення, але не більше ніж за 6 місяців та за період з дня виявлення порушення до дня його усунення, та надає споживачу коригуючий платіжний документ для оплати.
З врахуваннм навденого, рішення ПрАТ «Закарпаттяобленерго» оформлене Протокол засідання комісії з розгляду Актів про порушення №2593 від 29.07.2025 р. фактично лише фіксує факт споживання побутовим споживачем електричної енергії за фіксованою ціною для побутових споживачів на непобутові потреби, при цьому не здійснюється нарахування за необліковану електричну енергію як господарсько-правова санкція, чи перерахунок недооблікованої електричної енергії, а лише факт передачі зафіксованих ОСР показників за певний період постачальнику, а отже не являє собою рішення які призводять до виникнення у позивача фінансових зобов`язань перед відповідачем, а містить лише повідомленням про необхідність усунення виявленого порушення ПРРЕЕ.
З врахуванням наведеного вимога позивача щодо визнання незаконним та скасування рішення ПрАТ «Закарпаттяобленерго», яке оформлене Протоколом від 29.07.2025 за №2593 не призведе до відновлення прав, які позивач вважає порушеними, а отже є неефективним способом захисту та не може бути задоволена.
Не заслуговують на увагу також доводи апеляційної скарги щодо безпідставності стягнення з позивача витрат на правову допомогу.
Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У ч.ч. 4 – 6 ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Як передбачено ч.ч. 3-5, 8 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
Таким чином, під час вирішення питання визначення суми відшкодування витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку суд має керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з фінансового стану обох сторін, поведінкою сторін під час судового процесу тощо.
У рішенні від 18 лютого 2022 року у справі «Чоліч проти Хорватії» (ИOLIЖ v. Croatia), заява № 49083/18, ЄСПЛ зазначив, що згідно з практикою ЄСПЛ скаржник має право на відшкодування витрат у випадку, якщо такі витрати були дійсними, необхідними а також були розумними у своєму розмірі (пункт 77).
З матеріалів справи вбачається, що відповідач уклав договір з Професійним адвокатським об`єднанням «Правовий альянс» №1 від 04.01.2021 р. про надання правової допомоги. 
Відповідно до ст.58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду викладеній в постанові від 09 липня 2020 року у справі № 826/15943/17 зазначив: «...колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що адвокат може представляти юридичну особу, з якою він перебуває у трудових відносинах, за умови укладення з такою юридичною особою договору про правову допомогу з дотриманням усіх вимог Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Укладення юридичною особою договору про правову допомогу зі своїм штатним працівником, який одночасно є адвокатом, не суперечить чинному законодавству України...»
Представник відповідача – адвокат Кльофа В.І., здійснював представництво позивача у цивільній справі на підставі укладеного з позивачем договору про надання правової допомоги, натомість жодних відомостей та/або документів, які б свідчили про самопредставництво позивача у справі через осіб, які діють на підставі трудового договору з позивачем, матеріали справи не містять. 
Незалежно від того чи є адвокат штатними працівниками ПрАТ «Закарпаттяобленерго», чи ні, такий факт не може бути підставою для відмови в задоволенні витрат на професійну правничу допомогу позивачу у даній справі, оскільки представник позивача адвокат Кльофа В.І. представляє інтереси ПрАТ «Закарпаттяобленерго» у цій справі, не як штатний працівник ПрАТ «Закарпаттяобленерго», а як адвокат, на підставі ордеру виданого адвокатським об`єднанням на виконання умов договору про надання правової допомоги від 04.01.2021 р. №1, укладеного між ПрАТ «Закарпаттяобленерго» та ПАО «Правовий альянс».
Матеріалами справи встановлено, що відповідач подав у суді першої інстанції заяву про понесення ним витрат на правничу допомогу в розмірі 20000 гривень. Дані витрати представник відповідача анонсував в попередньому (орієнтовному) розрахунку у відзиві на позов та заявив про їх стягнення у суді під час розгляду справи по суті. Розмір зазначених витрат підтверджено відповідним договором про надання правничої допомоги і платіжним документом від 13.11.2025 про оплату рахунку.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що витрати у зазначеній сумі є належно обґрунтованими, співмірними та необхідними в контексті обставин цієї справи, та правомірно їх стягнув, що відповідає критеріям реальності адвокатських витрат (дійсності та необхідності) та розумності.
Таким чином, суд першої інстанції, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та правомірно відповів у заявленому позові.
Доводи апеляційної скарги встановлених судом першої інстанції обставин не спростовують, не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права.
Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст.374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кисель Анна Сергіївна, залишити без задоволення.
Рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 24 листопада 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 22 травня 2025 року. 
Головуючий:  

Судді: