ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2026 року	справа № 380/18104/25	
місто Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гулика А.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Державна установа “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії
у с т а н о в и в:
І. Стислий виклад позицій учасників справи
до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області код ЄДРПОУ 13814885, адреса: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Державна установа “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” код ЄДРПОУ 03191673, адреса: 49027, м. Дніпро, провулок Феодосія Макаревського, 1-А, у якій просить суд:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Львівській області щодо припинення нарахування та виплати позивачу пенсії по інвалідності;
- скасувати рішення/повідомлення ГУ ПФУ у Львівській області про припинення виплат та скасувати вимогу (якщо оформлена окремо) про повернення “надміру виплачених” сум за липень 2025 року;
- зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області відновити нарахування і виплату позивачу пенсії по інвалідності з дати незаконного припинення, та виплатити всю заборгованість, що утворилася, з урахуванням індексації та компенсації втрати частини доходів згідно із Законом № 2050-III.
Позовні вимоги мотивовані тим, що після реформи системи встановлення інвалідності, 03.06.2025 Експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи Консультаційно-діагностичного відділення КНП “Самбірська центральна лікарня” встановлено позивачу обмежену здатність до трудової діяльності помірного ступеня та інвалідність ІІІ групи на 2 роки, дата встановлення інвалідності - 01.05.2025, загальне захворювання. У липні 2025 року позивач отримав лист від ДУ “УкрдержНДІМСПІ МОЗ України” (Центру оцінювання функціонального стану особи; далі - ЦОФСО) із витягом з рішення від 11.07.2025 № ЦО-18360 за результатами перевірки обґрунтованості рішення, проведеної на підставі листа ДБР № 3187-25/10-2-02-01-1348/25 від 31.01.2025 (строк перевірки - з 16.12.2024 по 11.07.2025). У витягу оскаржується та скасовується рішення МСЕК № 885 від 09.04.2024 щодо встановлення інвалідності ІІІ групи з 11.07.2025. На підставі вказаного листа ГУ ПФУ у Львівській області припинило виплату пенсії по інвалідності та виставило вимогу повернути частину виплат за липень 2025 року. Станом на день подання позову виплати припинені, чинне пенсійне посвідчення не анульоване, офіційних належно вмотивованих рішень ПФУ із зазначенням конкретних правових підстав припинення виплат та розрахунку “переплат” позивачу не надано.
06.10.2025 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у позові повністю. Відзив обґрунтований тим, що ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності відповідно до статті 32 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” як особі, якій встановлено ІІІ групу внаслідок загального захворювання з 09.04.2024 по 30.04.2025 (виписка з акту огляду МСЕК серії 12 ААГ №629175). Відповідно до пунктів 54, 55 Порядку проведення оцінювання та повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 р. № 1338 починаючи з 5 лютого 2025 року відомості про результати проведеного оцінювання повсякденного функціонування особи та електронні дані, на підставі яких формується витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, передаються в порядку електронної інформаційної взаємодії до Єдиної інформаційної системи соціальної сфери. Згідно з витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, переданого в порядку електронної інформаційної взаємодії до Єдиної інформаційної системи соціальної сфери ОСОБА_1 продовжено виплату пенсії як особі, якій встановлено ІІІ групу внаслідок загального захворювання з 01.05.2025 по 30.06.2027. Згідно з витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, виданого Державною установою “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” від 11.07.2025 ОСОБА_1 скасовано ІІІ групу інвалідності з 11.07.2025. У зв`язку з надходженням зазначеного витягу виплату пенсії ОСОБА_1 припинено з 11.07.2025. У зв`язку із викладеним, виникла переплата пенсії за період з 11.07.2025 по 31.07.2025 в сумі 3400,27грн.
20.04.2026 від представника відповідача до суду надійшло клопотання про долучення доказів, у якому останній зазначив, що в результаті надходження відповіді з Державної установи “Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” Центру оцінювання функціонування стану особи, виплату пенсії ОСОБА_1 з 11.07.2025 відновлено, переплату пенсії в сумі 3400,27 грн анульовано.
23.04.2026 від представника третьої особи надійшли пояснення на позовну заяву, у яких останній зазначив, що Експертна команда ОПФО ознайомилася з матеріалами наданих документів та медичних записів, результатами об`єктивних, лабораторних та клініко-функціональних методів обстеження. Дійшла висновку, що виявлені патологічні клініко-функціональні зміни з боку органів травної системи та спричинені ними ускладнення мають легкий ступінь обмеження повсякденного функціонування та життєдіяльності пацієнта, що не дає підстав для встановлення йому 3 групи інвалідності, загальне захворювання, на 1 рік. Рішення прийняте МСЕК не обгрунтоване. У зв`язку з неприбуттям особи до ЦОФСО та відсутністю у особи виключних підстав для перенесення строків медичних обстежень, передбачених абз.3, п.8.5, абз. 13, п.51 Положення про ЕКОПФО (Постанова Кабінету Міністрів України №1338 від 15.11.2024), за результатами перевірки обгрунтованості рішень та оцінювання прийняте рішення: скасувати попереднє рішення МСЕК щодо встановлення групи і терміну інвалідності.
ІІ. Рух справи
Ухвалою від 09.09.2025 суддя залишив позовну заяву без руху.
Ухвалою від 15.09.2025 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.
Ухвалою від 14.04.2026 суд залучив до участі у розгляді справи третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Державну установу “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” код ЄДРПОУ 03191673, адреса: 49027, м. Дніпро, провулок Феодосія Макаревського, 1-А.
Ухвалою від 14.04.2026 суд витребував від Державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” інформацію щодо рішення від 11.07.2025 № ЦО-18360: чи рішенням від 11.07.2025 № ЦО-18360 скасовано лише рішення МСЕК № 885 від 09.04.2024 щодо встановлення інвалідності ІІІ групи з 11.07.2025 чи скасовано саме ІІІ групу інвалідності з 11.07.2025.
Ухвалою від 14.04.2026 суд витребував від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області інформацію щодо наявності вимоги, а у разі якщо така оформлена окремим документом, необхідно надати її належним чином засвідчену копію рішення з доказами вручення ОСОБА_2 про повернення “надміру виплачених” сум за липень 2025року.
Ухвалою від 09.06.2026 суд відмовив у прийнятті до розгляду заяви позивача про уточнення позовних вимог.
Заходи забезпечення позову та доказів, у тому числі шляхом їх витребування, не вживались.
ІІІ. Фактичні обставини справи
ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності відповідно до статті 32 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” як особі, якій встановлено ІІІ групу внаслідок загального захворювання з 09.04.2024 по 30.04.2025 (виписка з акту огляду МСЕК серії 12 ААГ №629175). 
Відповідно до пунктів 54, 55 Порядку проведення оцінювання та повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 № 1338, починаючи з 5 лютого 2025 року відомості про результати проведеного оцінювання повсякденного функціонування особи та електронні дані, на підставі яких формується витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, передаються в порядку електронної інформаційної взаємодії до Єдиної інформаційної системи соціальної сфери. 
Згідно з витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, переданого в порядку електронної інформаційної взаємодії до Єдиної інформаційної системи соціальної сфери ОСОБА_1 продовжено виплату пенсії як особі, якій встановлено ІІІ групу внаслідок загального захворювання з 01.05.2025 по 30.06.2027.
Відповідно до витягу з рішення від 11.07.2025 № ЦО-18360 за результатами перевірки обґрунтованості рішення, проведеної на підставі листа ДБР № 3187-25/10-2-02-01-1348/25 від 31.01.2025 (строк перевірки - з 16.12.2024 по 11.07.2025). У витягу оскаржується та скасовується рішення МСЕК № 885 від 09.04.2024 щодо встановлення інвалідності ІІІ групи з 11.07.2025. 
Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області було скеровано лист до Державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” Центр оцінювання функціонування стану особи щодо надання інформації про те, які саме рішення про встановлення інвалідності ОСОБА_1 переглядались та чи являється ОСОБА_1 особою з інвалідністю протягом періоду з 01.05.2025 до 01.07.2027. В результаті надходження відповіді з Державної установи “Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” Центру оцінювання функціонування стану особи, виплату пенсії ОСОБА_1 з 11.07.2025 відновлено, переплату пенсії в сумі 3400,27 грн анульовано.
Вважаючи дії відповідача щодо припинення нарахування та виплати пенсії по інвалідності протиправними, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.
IV. Позиція суду
Вирішуючи спір по суті, суд керувався такими мотивами.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі за текстом - КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6)розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до статті 3 Закону України “Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні”, інвалідність повнолітній особі встановлюється за результатами оцінювання повсякденного функціонування особи, проведеного експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Зважаючи на вказане, Кабінетом Міністрів України постановою від 15.11.2024 №1338 затверджено Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи (далі Положення про експертні команди) та Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи (далі Порядок проведення оцінювання).
Відповідно до пункту 3 Положення про експертні команди, експертні команди формуються з метою організації та проведення оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - оцінювання) відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи та критеріїв направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року № 1338 "Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи".
Пунктом 6 Положення про експертні команди визначено, що Оцінювання проводиться: Центром оцінювання функціонального стану особи; експертними командами, сформованими на базі закладів охорони здоров`я.
Згідно з пунктом 7 Положення про експертні команди, права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи за рішенням МОЗ покладаються на підприємство, установу або організацію, що належить до сфери управління МОЗ, та має ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики.
Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 03.12.2024 №2022, права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи покладено на державну установу “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” (код ЄДРПОУ 03191673).
Пунктом 8 Положення про експертні команди визначено, що Центр оцінювання функціонального стану особи проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями на виконання ухвали слідчого судді або рішення, ухвали суду стосовно зазначеної в ухвалі слідчого судді або рішення, ухвалі суду особи, за запитом робочої групи із забезпечення моніторингу в сфері оцінювання, утвореної керівником обласної, Київської міської державної адміністрації (військової адміністрації), або за результатами моніторингу наявних в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування особи даних.
Згідно з пунктом 51 Порядку проведення оцінювання, Центр оцінювання функціонального стану особи проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями: на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді стосовно особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді.
Відповідно до пункту 51 Порядку проведення оцінювання, за результатами перевірки обґрунтованості рішень та оцінювання Центр оцінювання функціонального стану особи приймає рішення щодо скасування, підтвердження або формування нового рішення. У разі відмови особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді, від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення експертної команди або медико-соціальної експертної комісії. Виключними підставами для таких осіб для перенесення строків медичних обстежень є відрядження, тимчасова непрацездатність або мобілізація до Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.
Критеріями визначення форми проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, що є додатком 1 до Порядку проведення оцінювання, визначено підстави для здійснення оцінювання: очно, за участю особи або її уповноваженого представника в закладі охорони здоров`я, в якому утворена експертна команда; заочно, без особистої участі особи; із використанням методів і засобів телемедицини; за місцем перебування/лікування особи.
Так, відповідно до вказаних Критерій, експертна команда проводить розгляд справи заочно в разі формування направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - направлення на оцінювання) головою військово-лікарської, медичної (військово-лікарської), лікарсько-експертної комісії стосовно особи з числа військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту або учасників бойових дій. Вибір очної форми розгляду для такої категорії осіб здійснюється у разі, коли наданих документів недостатньо для прийняття рішення членами експертної команди.
Експертна команда проводить розгляд заочно в разі подання лікуючим лікарем або головою військово-лікарської, медичної (військово-лікарської), лікарсько-експертної комісії направлення на оцінювання експертною командою особи, в якої наявні захворювання, дефекти, необоротні морфологічні стани, порушення функцій органів та систем організму, з наведеного нижче переліку за умови наявності документів, що підтверджують наявність відповідного стану.
Експертна команда проводить розгляд за місцем перебування/лікування особи у разі: подання направлення на оцінювання лікарем особи, яка має об`єктивні, підтверджені документально складності з пересуванням і не підпадає під критерії заочного огляду.
У такому разі у направленні на оцінювання зазначається бажана форма проведення оцінювання; подання направлення на оцінювання лікарем чи головою військово-лікарської, медичної (військово-лікарської), лікарсько-експертної комісії особи з числа військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту або учасників бойових дій, які перебувають на тривалому стаціонарному перебуванні, стан яких не відповідає критеріям заочного розгляду.
Відповідно до пунктів 54, 55 Порядку проведення оцінювання та повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 р. № 1338 починаючи з 5 лютого 2025 року відомості про результати проведеного оцінювання повсякденного функціонування особи та електронні дані, на підставі яких формується витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, передаються в порядку електронної інформаційної взаємодії до Єдиної інформаційної системи соціальної сфери. 
Згідно з витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, переданого в порядку електронної інформаційної взаємодії до Єдиної інформаційної системи соціальної сфери ОСОБА_1 продовжено виплату пенсії як особі, якій встановлено ІІІ групу внаслідок загального захворювання з 01.05.2025 по 30.06.2027.
Відповідно до витягу з рішення від 11.07.2025 № ЦО-18360 за результатами перевірки обґрунтованості рішення, проведеної на підставі листа ДБР № 3187-25/10-2-02-01-1348/25 від 31.01.2025 (строк перевірки - з 16.12.2024 по 11.07.2025). У витягу оскаржується та скасовується рішення МСЕК № 885 від 09.04.2024 щодо встановлення інвалідності ІІІ групи з 11.07.2025. 
Проте, як помилково вважає відповідач, ОСОБА_1 скасовано ІІІ групу інвалідності з 11.07.2025.
Суд погоджується із твердженнями позивача про те, що на момент припинення нарахування та виплати пенсії позивача його статус особи з інвалідністю було продовжено на підставі витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 185/25/1403/В від 03.06.2025, який не скасовано витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 11.07.2025, з 01.05.2025 по 30.06.2027.
Суд погоджується із твердженнями позивача про те, що як на момент виникнення спірних правовідносин, так і на момент судового розгляду витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 185/25/1403/В від 03.06.2025 про наявність у позивача ІІІ групи інвалідності не є скасованим та відповідно є чинним.
Проте, відповідач помилково дійшов до висновку, що згідно з витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи виданого Державною установою “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” від 11.07.2025 ОСОБА_1 скасовано ІІІ групу інвалідності з 11.07.2025.
Отже, позовні вимоги у цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо припинення нарахування та виплати позивачу пенсії по інвалідності.
Як встановив суд, відповідач скерував лист до Державної установи “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” Центр оцінювання функціонування стану особи щодо надання інформації про те, які саме рішення про встановлення інвалідності ОСОБА_1 переглядались та чи є ОСОБА_1 особою з інвалідністю протягом періоду з 01.05.2025 до 01.07.2027. В результаті надходження відповіді з Державної установи “Українського державного науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” Центру оцінювання функціонування стану особи, виплату пенсії ОСОБА_1 з 11.07.2025 відновлено, переплату пенсії в сумі 3400,27 грн анульовано.
У зв`язку з цим, у позовних вимогах про скасування рішення/повідомлення ГУ ПФУ у Львівській області про припинення виплат та скасування вимоги (якщо оформлена окремо) про повернення “надміру виплачених” сум за липень 2025 року та зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області відновити нарахування і виплату позивачу пенсії по інвалідності з дати незаконного припинення, та виплатити всю заборгованість, що утворилася, необхідно відмовити повністю.
Разом з тим, при виплаті заборгованості відповідач не здійснив компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, відповідно до Закону України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (надалі за текстом - Закон № 2050-ІІІ).
Так, питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати врегульовано Законом №2050-ІІІ.
Стаття 1 Закону № 2050-ІІІ передбачає, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Згідно зі статею 2 Закону № 2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у згаданому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру:
- пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством);
- соціальні виплати; стипендії;
- заробітна плата (грошове забезпечення);
- сума індексації грошових доходів громадян;
- суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
- суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.
Відповідно до статті 3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Зі змісту вказаних норм слідує, що їх дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).
Виплата громадянам суми компенсації провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати нарахованих доходів у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (стаття 4 Закону № 2050-ІІІ).
З метою реалізації Закону № 2050-ІІІ постановою Кабінету Міністрів України 21.02.2001 № 159 затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок № 159).
Пункти 1, 2 Порядку № 159 відтворюють положення Закону № 2050-ІІІ та конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.
Згідно з абзацу 1 пункту 4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
З системного аналізу наведених правових норм вбачається, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких основних умов:
- нарахування належних доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії);
- порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання);
- затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців;
- зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги;
- доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).
Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду України від 11.072017 № 21-2003а16, Верховного Суду від 22.06.2018 у справі № 810/1092/17, від 13.01.2020 у справі № 803/203/17 та від 15.10.2020 у справі № 240/11882/19.
Тому у випадку бездіяльності органу Пенсійного фонду щодо виплати сум пенсії, позивач має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за умови покладення на відповідача відповідним нормативно - правовим актом обов`язку здійснити виплату належних позивачу сум.
Положеннями статті 55 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі за текстом - Закон №2262-XII) передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Тобто, основною умовою для виплати громадянину, передбаченої статею 2 Закону №2050-ІІІ, статею 55 Закону №2262-XII та Порядком №159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі №522/5664/17, від 20.02.2018 у справі №336/4675/17, від 05.10.2018 у справі №162/787/16-а.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки, щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду.
Суд встановив, що відповідач відновив виплату пенсії ОСОБА_1 з 11.07.2025 відновлено та анулював переплату пенсії в сумі 3400,27 грн.
Отже, остаточна виплата позивачу доходу у вигляді пенсійної заборгованості за період з 11.07.2025 відбулась лише 20.04.2026, що свідчить про несвоєчасне нарахування та виплату сум пенсії.
Суд підкреслює, що пенсія за своєю сутністю є періодичним платежем і виплачується щомісячно.
У постанові від 29.09.2022 у справі №520/1001/19 Верховний Суд наголошував на тому, що дія Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії). У цій же постанові колегія суддів вказувала, що законодавець пов`язав виплату компенсації із виплатою заборгованості доходу, тобто і компенсація, і заборгованість по доходу провадиться в одному місяці. Аналогічний висновок щодо застосування тих самих норм права у подібних правовідносинах викладено й у постановах Верховного Суду від 16.05.2019 у справі №134/89/16-а, від 10.02.2020 у справі №134/87/16-а, від 05.03.2020 у справі №140/1547/19 та застосована у постанові від 20.10.2022 у справі №140/862/19, де зауважено, що законодавець пов`язує виплату компенсації втрати частини доходів з виплатою основної суми доходу.
Наявність вини відповідного пенсійного органу також не визначена як обов`язкова умова для нарахування та виплати компенсації, щодо якої у спірних відносинах виник спір, й це узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 01.05.2023 у справі №380/23651/21.
Відповідно до пункту 3 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.
Водночас, згідно з пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статті 1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
Отже, перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у спосіб визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії за період затримки виплати пенсії з 11.07.2025 по 19.04.2026 (20.04.2026 день виплати) та з метою відновлення порушених прав та інтересів позивача зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії за період з 11.07.2025 до дня фактичної виплати донарахованої частини пенсії, тобто до 19.04.2026.
Водночас, суд не встановив порушення відповідачем права позивача на індексацію пенсії, відтак у позовних вимогах у цій частині, необхідно відмовити повністю.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.
V. Судові витрати.
Відповідно до положень статті 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 КАС України, суд
в и р і ш и в:
позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Державна установа “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України”, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії по інвалідності з 11.07.2025.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівський області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період затримки 11.07.2025 по 19.04.2026 відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівський області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період затримки з 11.07.2025 по 19.04.2026 відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".
В іншій частині позовних вимог відмовити повністю.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області код ЄДРПОУ 13814885, адреса: 79016, м. Львів, вул.Митрополита Андрея, 10 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.
Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя   Гулик Андрій Григорович