ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

вул. Коцюбинського, 2А, м. Ужгород, 88605, e-mail: inbox@zk.arbitr.gov.ua, вебадреса: http://zk.arbitr.gov.ua 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 р. м. Ужгород Справа №907/287/26 

Суддя Господарського суду Закарпатської області Худенко А.А.,
за участю секретаря судового засідання Маркулич Д.В.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагро.», м. Одеса Одеської області,
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агростар Юг», м. Іршава Закарпатської області,
про стягнення 269 903,39 грн заборгованості, з яких 261 907,10 грн сума основного боргу, 726,94 грн сума трьох процентів річних та 7269,35 грн пені,

Представники:
Позивача – без виклику
Відповідача – без виклику

СУТЬ СПОРУ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ СУДУ В МЕЖАХ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Хімагро.» звернулося з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агростар Юг» про стягнення 269 903,39 грн заборгованості, з яких 261 907,10 грн сума основного боргу, 726,94 грн сума трьох процентів річних та 7269,35 грн пені.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено головуючого суддю Худенка А.А., про що вказано у протоколі автоматизованого розподілу судової справи між суддями.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 16.03.2026 відкрито провадження у справі №907/287/26 в порядку спрощеного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу строк для надання суду відзиву на позовну заяву в порядку ст. 165 ГПК України з одночасним надісланням копії такого позивачу, а доказів надіслання – суду, протягом 15-ти днів із дня одержання даної ухвали. Встановлено позивачу строк для надання суду та відповідачеві відповіді на відзив у порядку ст. 166 ГПК України, протягом 5-ти днів із дня одержання копії відзиву.
Між тим, на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява б/н від 15.04.2026 (вх. №02.3.1-02/3467/26 від 15.04.2026) та б/н від 15.04.2026 (вх. №02.3.1-02/3481/26 від 15.04.2026) про зменшення позовних вимог, відповідно з якими позивач позивача просить стягнути з відповідача 152 052,18 грн заборгованості, з яких 144 055,89 грн сума основного боргу, 726,94 грн сума трьох процентів річних та 7269,35 грн пені.
Відповідно до ч. 2 ст. 46 ГПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
За наведених обставин, заяви представника позивача б/н від 15.04.2026 (вх. №02.3.1-02/3467/26 від 15.04.2026) та б/н від 15.04.2026 (вх. №02.3.1-02/3481/26 від 15.04.2026) про зменшення розміру позовних вимог у порядку ст. 46 ГПК України судом прийнята до розгляду та підлягає задоволенню, оскільки така подана до початку першого судового засідання із додержанням правил вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених Господарським процесуальним кодексом України.
Приписами ч. 3, 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справи, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
За змістом приписів ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. 
Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
За приписами частин 4 та 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи (виклику), є дата складення повного судового рішення. 

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача

Позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, покликаючись на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором №2617 від 19.01.2026 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений відповідачу товар, внаслідок чого в останнього виникла та рахується заборгованість перед позивачем у розмірі 144 055,89 грн. 
Крім того, у зв`язку із простроченням виконання відповідачем грошового зобов`язання, позивачем заявлено до стягнення 726,94 грн сума трьох процентів річних та 7269,35 грн пені.

Позиція відповідача

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, відзиву на позовну заяву в порядку ст. 165, 251 Господарського процесуального кодексу України та письмово висловленої позиції щодо розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження не надав, про причини невиконання вимог суду не повідомив. Із заявами, клопотаннями до суду не звертався. 
Враховуючи, що про розгляд справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвали суду були доставлені до його електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення із приводу предмета спору, а також докази, які мають значення для розгляду справи по суті.
Відповідно до правової доктрини та ст. 2 та ст. 14 ГПК України суд керується засадами диспозитивності при здійсненні господарського судочинства. 
Учасникам справи процесуальний закон покладає тягар доказування на сторони, надаючи їм право виявляти процесуальну активність та ініціативу у розвитку процесу для досягнення мети правосуддя. 
Кожна сторона справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України). 
Відтак, відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, яких суд вважає достатніми для ухвалення судового рішення.
Суд виходить з презумпції правомірності підстав виникнення правовідносини та правильності наведених позивачем обставин, оскільки відповідач, не зважаючи на вимоги господарського суду, без поважних причин відзиву не подав та не заперечив обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги. 
Відповідач згідно правил ст. 165 ГПК України позбавляється права заперечувати проти таких обставини під час розгляду справи по суті. 

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ. ПРАВОВА ОЦІНКА ТА ВИСНОВКИ СУДУ. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ ДО СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН.

Між ТОВ «Хімагро.» (Постачальник, Позивач) та ТОВ «Агростар Юг» (Покупець, Відповідач) 19.01.2026 було укладено договір поставки №2617, відповідно до якого в порядку його умов Постачальник зобов`язався поставити (передати) на користь Покупця мінеральні добрива, а Покупець зобов`язався прийняти цей товар та сплатити за нього встановлену грошову суму (надалі – Договір) тощо.
Згідно п. 1.1. Договору, у порядку та на умовах визначених цим Договором Постачальник зобов`язується передати (поставити) в обумовлені цим Договором строки Покупцеві мінеральні добрива (далі – Товар), а Покупець зобов`язується прийняти вказаний Товар і сплатити за нього встановлену Договором грошову суму.
Відповідно до п. 1.2. Договору, загальна кількість Товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент) за видами, сортами, марками, визначаються за згодою Сторін у Додатках, що додаються до Договору та є його невід`ємною частиною.
Пунктами 2.1. – 2.5. Договору, встановлено, що ціна однієї метричної тони мінеральних добрив (включаючи упаковку, в разі її наявності) та загальна вартість Товару вказана в Додатках, які є невід`ємною частиною Договору. Загальна вартість Договору складає суму всіх Додатків до Договору. Покупець зобов`язаний повністю оплатити Товар у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника на підставі виставленого рахунку у строк, передбачений в Додатках до Договору. Днем оплати вважається зарахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника. Оплата здійснюється в національній валюті України, в гривнях.
Приймання-передача Товару здійснюється шляхом підписання Сторонами відповідної видаткової накладної (п. 6.1. Договору).
Товар вважається прийнятим за кількістю місць – згідно з кількістю місць, зазначених у транспортних та супровідних документах, за кількістю Товару – згідно із видатковою накладною; за якістю – згідно із сертифікатом (паспортом) якості заводу-виробника та/або сертифікатом відповідності (п. 6.2. Договору).
Відповідно з умовами п. 7.6. Договору, у разі порушення Покупцем строків оплати Товару, встановлених у Додатку до Договору, Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла під час прострочення, від вартості вчасно неоплаченого Товару за кожен день прострочення оплати.
Сторони визначили в п. 9.2., 9.3. Договору, що всі претензії за Договором повинні бути розглянуті Сторонами протягом 7 (сім) календарних днів з моменту одержання претензії. Спори, які виникають за Договором або в зв`язку з ним, не вирішені шляхом переговорів протягом 7 (сім) календарних днів з дня одержання претензії, вирішуються в судовому порядку згідно з чинним законодавством України.
Пунктом 11.1. Договору визначено, що такий набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 31.12.2026. 
Між тим, відповідно до п. 11.8. Договору, припинення дії договору чи закінчення строку його дії не звільняє будь-яку зі Сторін від виплати сум заборгованості іншій Стороні, а також від відповідальності з його порушення, яке відбулось під час дії Договору.
Згідно до п. 11.8. Договору: припинення дії Договору чи закінчення строку його дії не звільняє будь-яку зі Сторін від виплати суми заборгованості іншій Стороні, а також від відповідальності за його порушення, яке відбулося під час дії Договору. 
Відповідно до п. 14.12. Договору: Правила Інкотермс 2010 застосовуються із урахуванням особливостей, пов`язаних із внутрішньодержавним характером цього Договору та є необхідними при тлумаченні Договору, якщо інші умови не зазначені в Договорі, додатках або доповненнях до нього. 
Із п. 14.13. слідує: Сторони домовились, що документи, передані за допомогою засобів факсимільного або електронного зв`язку, мають однакову юридичну силу порівняно з оригіналами. 
Також, 19.01.2026 року між Постачальником та Покупцем було підписано Додаток №1 до Договору, що є невід`ємною частиною Договору (п. 5 Додатку № 2 до Договору), яким визначені, в т.ч., безпосередньо товар, умови та строки його поставки (надалі Додаток № 1). 
Так, в порядку п. 1 Додатку № 1: Постачальник зобов`язується передати (поставити), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити: Карбамід 3102 10 10 00 в кількості 26,100 тон (+- 1%) за ціною 25 700,10 грн. за 1 тону з ПДВ, загальною вартістю 670 772,61 грн. з ПДВ (надалі – Товар). 
Згідно п. 2 Додатку № 1: строк поставки – січень 2026 року. 
Відповідно п. 3 Додатку № 1: умови поставки – FCA порт Чорноморськ. 
За умовами п. 4 Додатку №1: Покупець оплачує Постачальнику передоплату в розмірі 100% вартості Товару до 19.02.2026.
Як вбачається з матеріалів позовної заяви, Постачальником було надано Покупцю рахунок №2630 від 19.01.2026 на оплату 26,100 тон Товару на суму в розмірі 670 772,61 грн з ПДВ (надалі – Рахунок). 
Згідно до видаткової накладної №63 від 19.01.2026 та товарно транспортної накладної № 45332 від 20.01.2026 Товар в кількості 26,100 тон на суму в розмірі 670 772,61 грн з ПДВ був поставлений Позивачем Відповідачу. 
Відповідачем в свою чергу було сплачено Позивачу грошові кошти за поставлений Товар частково, а саме (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) на суму 526 716,72 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними інструкціями, а саме: №3806 від 24.02.2026 на суму 108 865,51 грн; №3828 від 26.02.2026 на суму 200 000 грн; №72 від 05.03.2026 на суму 100 000 грн, №92 від 13.03.2026 на суму 117 851,21 грн та Актом звірки взаємних розрахунків за період 2026 
Таким чином, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, у відповідача рахується борг перед позивачем за поставлений товар у розмірі 144 055,89 грн.
Крім цього позивач просить стягнути з відповідача 726,94 грн сума трьох процентів річних та 7269,35 грн пені.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За приписами статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Згідно із статтею 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно із ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст. 599 цього Кодексу зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Матеріалами справи підтверджується, що позивач на виконання умов Договору поставив відповідачу товар на загальну суму 670 772,61 грн, що підтверджується долученою до матеріалів справи видатковою накладною №63 від 19.01.2026.
Відповідачем, сума боргу за означеною видатковою накладною сплачена частково, а саме на суму 526 716,72 грн. 
Докази оплати заборгованості на залишок боргу, а саме на суму 144 055,89 грн у матеріалах справи відсутні.
У силу вимог ч. 1, 6, 7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються зі ст. 525, 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Судом із фактичних обставин справи встановлено порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо оплати товару, відтак вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 144 055,89 грн підлягає до задоволення.

Щодо заявлених до стягнення 3% річних, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Статтею 625 Цивільного кодексу України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання. Так, відповідно до наведеної норми, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Водночас нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. 
Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703.2718.16-ц та №646.14523.15-ц, від 13.11.2019 у справі №922.3095.18, від 18.03.2020 у справі №902.417.18, від 09.02.2021 у справі №520.17342.18.
Перевіривши за допомогою калькулятора сертифікованої комп`ютерної програми інформаційно-правового забезпечення «ЛІГА:ЗАКОН» розрахунок заявлених до стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат у межах відповідних боргових періодів, суд зазначає, що три проценти річних у розмірі 726,94 грн нараховані правомірно та підлягають стягненню з відповідача повністю.

Щодо вимоги про стягнення пені в розмірі 7269,35 грн суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. 
Згідно з приписами статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. 
Пунктом 7.6. Договору, у разі порушення Покупцем строків оплати Товару, встановлених у Додатку до Договору, Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла під час прострочення, від вартості вчасно неоплаченого Товару за кожен день прострочення оплати.
Перевіривши за допомогою калькулятора сертифікованої комп`ютерної програми інформаційно-правового забезпечення «ЛІГА:ЗАКОН» розрахунок заявленої до стягнення суми пені у межах визначених позивачем боргових періодів, суд зазначає, що пеня в розмірі 7269,35 грн нарахована правомірно (розгорнутий розрахунок пені міститься в матеріалах справи) та підлягає стягненню з відповідача повністю.

За змістом ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції. Викладене вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.
Таким чином, при зверненні до суду з відповідними вимогами саме позивач має довести наявність відповідного права, за захистом якого він звернувся до суду, та, відповідно, порушення такого права відповідачем внаслідок невиконання свого зобов`язання
В силу ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України). 
Відповідач доказів на спростування викладених позивачем обставин суду не надав. 
З урахуванням вищевикладеного в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ У СПРАВІ

Суд вважає, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, який не дотримався умов договору щодо оплати поставленого товару.
Тому на підстав ст. 129 Господарського процесуального кодексу України господарський суд покладає судові втрати на відповідача.

Керуючись ст. 11, 13, 14, 73 – 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агростар Юг», вул. Степана Жупанина, будинок 60, м. Іршава, Закарпатська область, 90100 (код ЄДРПОУ: 42127807) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагро.», вул. 21 км Старокиївської дороги, будинок 51, м. Одеса, Одеська область, 65111 (код ЄДРПОУ: 39341579) суму 152 052,18 грн (Сто п`ятдесят дві тисячі п`ятдесят дві гривні 18 коп) заборгованості, з яких 144 055,89 грн (Сто сорок чотири тисячі п`ятдесят п`ять гривень 89 коп) сума основного боргу, 726,94 грн (Сімсот двадцять шість гривень 94 коп) сума трьох процентів річних, 7269,35 грн (Сім тисяч двісті шістдесят дев`ять гривень 35 коп) пені а також понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 3238,84 грн (Три тисячі двісті тридцять вісім гривень 84 коп).
3. На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі (неявки) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.
4. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі - http:..court.gov.ua.fair.sud5008. або http:..www.reyestr.court.gov.ua.

Повне судове рішення складено та підписано 22.05.2026

Суддя А.А. Худенко