Справа №461/2909/26
Провадження №3-в/461/29/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 травня 2026 року м. Львів 

Суддя Галицького районного суду м. Львова Романюк В.Ф., розглянувши клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови Галицького районного суду м. Львова від 06 травня 2026 року по справі 461/2909/26 про притягнення  ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП в частині стягнення штрафу в розмірі 48000 грн. строком на 8-10 місяців зі сплатою рівними частинами щомісяця, 
в с т а н о в и в :
07 травня 2026 року від особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 надійшло клопотання, в якому просить: надати розстрочку виконання постанови Галицького районного суду м. Львова від 06 травня 2026 року по справі 461/2909/26 про притягнення  ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП в частині стягнення штрафу в розмірі 48000 грн. строком на 8-10 місяців зі сплатою рівними частинами щомісяця. 
В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що має скрутне матеріальне становище, борги, фінансові зобов`язання, виховує доньку одна, що унеможливлює сплату штрафу одноразово. 
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час, дату та місце проведення судового засідання, що стверджується матеріалами справи. Клопотань про відкладення чи про проведення судового засідання у її відсутності до суду не надходило. 
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Суд встановив, що постановою Галицького районного суду м. Львова від 06 травня 2026 року  ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на неї стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800,00 грн. (сорок тисяч вісімсот гривень 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнено із ОСОБА_1 в користь ДСА України судовий збір в розмірі 665,60 грн. 
Порядок провадження по виконанню постанови про накладення штрафу визначено главою 27 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 298 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.
Відповідно до положень ст. 307 КУпАП України штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Доказом виконання постанови, а саме сплати штрафу є квитанція банківської установи, оригінал якої необхідно надати до секретаріату суду, у разі добровільної сплати штрафу.
Згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП України у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП України, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП України у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: - подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП України та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; - витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Тобто, після закінчення строку для добровільної сплати штрафу, суд, яким винесено постанову, звертається до виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, шляхом надсилання постанови для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби, за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна, а відділ державної виконавчої служби уповноважений приступити до примусового стягнення подвійного розміру накладеного штрафу.
Згідно зі ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.
Відповідно до ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.
Положеннями КУпАП не визначено можливості та порядку розстрочення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.
При цьому, до матеріалів справи не долученого достатніх доказів наявності підстав, що ускладнюють виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, зокрема про скрутне її матеріальне становище та фінансову неспроможність сплатити штраф, тобто понести визначену законодавством відповідальність. 
Крім того, штраф як вид адміністративного стягнення полягає в грошовому стягненні й накладається судом у випадках і розмірі, установлених законом, з урахуванням законодавчо визначених його розмірів (ст. 27 КУпАП).
Штраф, як адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особам. По суті штраф є заходом примусу, що застосовують від імені держави за постановою суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні її майнових прав.
Відтак, застосоване стягнення у виді штрафу є мірою відповідальності, яку усвідомлювала ОСОБА_1 як особа, яка вчиняла правопорушення, а запропонований нею механізм розстрочки штрафу суперечить приписам КУпАП щодо строків його сплати.
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду в розумінні ст. 6 Конвенції. Європейський суд неодноразово робив висновок про те, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обов`язкове, судове рішення залишалося невиконаним.
Задоволення заяви ОСОБА_1 про безпідставне розстрочення сплати штрафу допускає можливість виконання судового рішення у спосіб, не передбачений КУпАП, суперечить приписам ст. 23 КУпАП України про те, що адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, запобігання вчиненню нових правопорушень.
На підставі викладеного суд приходить до висновку про відмову ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про розстрочку виконання постанови Галицького районного суду м. Львова від 06.05.2026 року по справі 461/2909/26. 
Керуючись ст.ст.27, 283-285, 298, 301, 304, 307 КУпАП, суд,
ПОСТАНОВИВ:
у задоволенні клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови Галицького районного суду м. Львова від 06 травня 2026 року по справі 461/2909/26 про притягнення  ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП в частині стягнення штрафу в розмірі 48000 грн. строком на 8-10 місяців зі сплатою рівними частинами щомісяця, - відмовити.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 

Суддя             В.Ф. Романюк