ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. В`ячеслава Чорновола, 29/32, м. Кропивницький, 25006, 
тел. (0522) 30-10-22, 30-10-23, код ЄДРПОУ 03499951,
e-mail: inbox@kr.arbitr.gov.ua, web: http://kr.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року		Справа № 912/623/26	

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Коваленко Н.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу №912/623/26 від 20.03.2026
за позовом: Селянського (фермерського) господарства Фоменка Євгенія Володимировича (далі - СФГ Фоменка Є.В.), код ЄДР 06686197, вул. Весняна, 24, с. Сонячне, Кропивницький район, Кіровоградська область, 25019
до відповідача: Приватного підприємства "МКПП ГОРГАЧІ" (далі - ПП "МКПП ГОРГАЧІ"), код ЄДР 35189849, вул. Ельворті, 5, офіс 212, м. Кропивницький, Кіровоградська обл., 25002
про стягнення 932 846,92 грн,

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява СФГ Фоменка Є.В. до ПП "МКПП ГОРГАЧІ" з вимогами:
1. Стягнути з Приватного підприємства "МКПП ГОРГАЧІ" ЄДРПОУ 35189849 на користь Селянського (фермерського) господарства Фоменка Євгенія Володимировича ЄДРПОУ 06686197, заборгованість за договором поставки сільськогосподарської продукції № 245 від 09.12.2021 року з урахуванням штрафних санкцій, в сумі 932846 (дев`ятсот тридцять дві тисячі вісімсот сорок шість) грн, 92 коп.
2. Стягнути з Приватного підприємства "МКПП ГОРГАЧІ" ЄДРПОУ 35189849 на користь Селянського (фермерського) господарства Фоменка Євгенія Володимировича ЄДРПОУ 06686197, судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем зобов`язань за договором №245 від 09.12.2021 поставки пшениці в частині здійснення оплати.
Ухвалою від 20.03.2026 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №912/623/26, ухвалив справу №912/623/26 розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи здійснювати в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами, розпочати розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.
Поштовий конверт із вкладенням - копією ухвали від 20.03.2026, що направлявся судом на адресу відповідача, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернутий органом поштового зв`язку з відміткою 27.03.2026 - "адресат відсутній".
Відповідно до абз. 1 п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Отже, дата невдалої спроби вручити поштовий конверт з ухвалою від 20.03.2026 вважається днем вручення судового рішення ПП "МКПП ГОРГАЧІ".
Крім того, 20.04.2026 господарський суд намагався зв`язатись з відповідачем за телефоном 095 318 68 96 (номер, вказаний в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у розділі "Інформація для здійснення зв`язку"), проте такий номер телефону не обслуговується, що підтверджується телефонограмою від 20.04.2026, яка міститься в матеріалах справи.
Враховуючи наведене, господарський суд дійшов висновку, що неотримання ухвали суду у цій справі відповідачем та повернення її до суду з відповідною відміткою є наслідком діяння (бездіяльності) відповідача щодо її належного отримання та неповідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто його власною волею.
Таким чином, господарський суд вчинив всі необхідні дії для повідомлення відповідача.
Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов.
Згідно з положеннями ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Позивач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, що підтверджується довідкою Господарського суду Кіровоградської області про доставку електронного листа.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, господарський суд встановив такі обставини, які є предметом доказування у справі.
09.12.2021 СФГ Фоменка Є.В. (Постачальник) та ПП "МКПП ГОРГАЧІ" (Покупець) уклали договір поставки пшениці №245 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого за цим договором Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцю пшениці (далі - "товар"), а покупець прийняти та оплатити його у кількості та строки визначені умовами даного договору.
Відповідно до п. 1.2. Договору кількість товару, його асортимент та вартість визначається Специфікацією (-ями), що є невід`ємною частиною Договору.
Постачальник зобов`язується передати, а Покупець прийняти товар в порядку визначеному в пунктами 3.1.-3.2. цього договору. Право власності по даному Договору виникає з моменту передачі Продавцем товару Покупцеві з відповідним документальним оформленням в порядку визначеному п. 3.2. даного договору. (п. 2.1.-2.2. Договору)
Згідно з п. 3.2.-3.3. Договору передача товару оформлюється накладною та здійснюється Постачальником на підставі пред`явленої Довіреності від Покупця. Покупець зобов`язується сплатити вартість товару шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.
Відповідно до п. 4.1. Договору цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до моменту пред`явлення письмової вимоги, до повного погашення заборгованості згідно п. 1.2. дійсного договору.
Згідно з п. 5.1. Договору Постачальник і Покупець несуть матеріальну відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору і у випадку його порушення зобов`язані відшкодувати збитки протилежної сторони, що виникли з їх вини.
Відповідно до п. 5.2. Договору за несвоєчасний розрахунок з Постачальником, Покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення.
Згідно з п. 8.7. Договору зміни та доповнення, додаткові угоди та додатки до цього Договору є його невід`ємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі та підписані уповноваженими на те представниками Сторін.
Договір підписаний сторонами та скріплений печатками.
Також, 09.12.2021 сторонами підписано Специфікацію №1 (Додаток №1 до Договору №245 від 09 грудня 2021 р.), відповідно до якої кількість товару - 50 т, ціна без ПДВ 7456,14 грн, сума 424 999,98 грн з ПДВ.
09.12.2021 постачальником передано, а покупцем прийнято товар (Пшениця) в кількості 50 тон, на загальну вартість 424 999,98 грн.
За твердженням позивача, покупцем здійснено лише часткову оплату товару, а саме: 29.12.2021 на суму 100 000,00 грн, 16.05.2023 на суму 40 000,00 грн.
16.05.2023 за ініціативи Постачальника зроблено акт звірки з Покупцем яким сторони підтвердили факт існування заборгованості Покупця перед Постачальником в сумі 284 999,96 грн.
З того часу і по день подачі позову до суду Покупець не здійснював оплат на рахунок Постачальника за отриманий товар.
Крім того, позивач нарахував 171 823,09 грн інфляційних втрат, 37 610,54 грн 3% річних та 438 413,33 грн пені.
Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує таке.
Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частина 1 ст. 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
При цьому, за правилами ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.
Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами. (ст. 629 ЦК України)
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України)
Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. (ч. 1 ст. 530 ЦК України)
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. (ч. 1 ст. 599 ЦК України)
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). (ст. 610 ЦК України)
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. (ч. 1 ст. 611 ЦК України)
На підставі укладеного Договору між сторонами виникли правовідносини поставки, в силу яких СФГ Фоменка Є.В. зобов`язалось передати у власність товар, а ПП "МКПП ГОРГАЧІ" - прийняти та оплатити цей товар на умовах Договору.
09.12.2021 сторонами оформлено видаткову накладну №РН-0000067 від 09.12.2021, відповідно до якої СФГ Фоменка Є.В. поставлено, а ПП "МКПП ГОРГАЧІ" отримано пшеницю в кількості 50 т, з ціною 7456,14000 без ПДВ на загальну суму 424 999,98 грн з ПДВ.
Згідно з п. 3.2.-3.3. Договору передача товару оформлюється накладною та здійснюється Постачальником на підставі пред`явленої Довіреності від Покупця. Покупець зобов`язується сплатити вартість товару шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.
Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Обов`язок відповідача, як покупця, оплатити отриманий товар є законодавчо визначеним та документально підтвердженим з огляду на фактичне отримання відповідного товару.
Отже, відповідач повинен був оплатити товар після його отримання, тобто 09.12.2021.
Відповідач частково розрахувався за отриманий товар, а саме: сплатив 29.12.2021 - 100 000,00 грн та 16.05.2023 - 40 000,00 грн.
Отже, заборгованість відповідача становить 284 999,96 грн (424 999,98 грн - 100 000,00 грн - 40 000,00 грн).
Також в матеріалах справи міститься Акт звірки взаємних розрахунків за період: 9 місяців 2023 р., в якому зафіксовано існування заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 284 999,96 грн, на якому також знаходяться підпис особи та відбиток печатки відповідача.
Господарський суд враховує, що у постановах Верховного Суду від 19.04.2018 у справі №905/1198/17, від 05.03.2019 у справі №910/1389/18, від 04.12.2019 у справі №916/1727/17, від 21.12.2020 у справі №916/499/20 викладено правову позицію, згідно з якою відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.
Доказів сплати заборгованості у повному обсязі відповідачем до суду не надано.
Відповідач не надав доказів існування об`єктивних причин та обставин, які б вказували на вжиття ним усіх заходів, необхідних для належного (повного та у строк) виконання зобов`язання.
З урахуванням вищенаведеного, а також тієї обставини, що відповідачем у справі позовні вимоги не заперечено, факти, викладені в позовній заяві, не спростовано, строк виконання зобов`язання за Договором є таким, що настав, господарський суд вважає позовні вимоги про стягнення боргу в розмірі 284 999,96 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
За ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 5.2. Договору за несвоєчасний розрахунок з Постачальником, Покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення.
Водночас, вимогами п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки (штрафу, пені), а відповідно до вимог ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України).
Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) (далі - ГК України), нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
При перевірці розрахунку пені, здійсненого позивачем, господарським судом встановлено, що нарахування пені здійснено за період з 30.12.2021 по 13.03.2026, тобто поза межами строку, встановленого ч. 6 ст. 232 ГК України.
Господарським кодексом України закріплено право сторін на власний розсуд формулювати умови договору про штрафні санкції (з дотриманням правил ч. 1 ст. 231), їх розмір, спосіб обчислення, підстави застосування, співвідношення із збитками.
Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.
Разом з тим, відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Таким чином, законодавець передбачив право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання. У разі відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України.
Згідно з ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.
Статтею 252 ЦК України передбачено, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
У постанові від 20.08.2021 у справі №910/13575/20 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, уточнюючи правову позицію Верховного Суду щодо застосування ч. 6 ст. 232 ГК України, зазначив, що у кожному конкретному випадку господарські суди повинні належним чином проаналізувати умови укладених між сторонами договорів щодо нарахування штрафних санкцій, та встановити, чи містить відповідний пункт договору або певний термін, шляхом вказівки на подію (день сплати заборгованості, день фактичної оплати), або інший строк, відмінний від визначеного ч. 6 ст. 232 ГК України, який є меншим або більшим шести місяців. Верховний Суд у постанові від 20.08.2021 у справі №910/13575/20 зазначив, що, належним чином дослідивши умови договору, суди попередніх інстанцій правильно встановили, що у справі, яка переглядається, п. 7.2. Договору не містить ні іншого строку, відмінного від встановленого ч. 6 ст. 232 ГК України, який є меншим або більшим шести місяців, ні вказівки на подію, що має неминуче настати, ні зазначення "до дати фактичного виконання" тощо.
Господарський суд зазначає, що умовами Договору про нарахування пені за кожен день прострочення не встановлено сторонами іншого строку, ніж передбачено ч. 6 ст. 232 ГК України.
Зазначення в п. 5.2. Договору щодо нарахування пені за кожен день прострочення є порядком нарахування (за кожен день), а не іншим строком згідно ч. 6 ст. 232 ГК України.
При цьому, суд враховує, що п. 7 Розділу IX Прикінцевих положень Господарського кодексу України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Вказаний пункт був введений в дію на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року №540-IX (далі - Закон України від 30 березня 2020 року №540-IX), який набрав чинності з 2 квітня 2020 року.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. №211 Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, прийнятої відповідно до ст. 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб, на усій території України встановлений карантин з 12 березня 2020 року, який у свою чергу постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 №239, від 20.05.2020 №392, від 22.07.2020 №641, від 26.08.2020 №760, від 13.10.2020 №956, від 09.12.2020 №1236, від 21.04.2021 №405, від 16.06.2021 №611 неодноразово продовжено. Постановою Кабінету Міністрів України №611 від 16.06.2021 строк дії карантину встановлено до 31.08.2021.
Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 (зі змінами) встановлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 30 червня 2023 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, N 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).
За таких обставин, дія Закону України від 30 березня 2020 року №540-IX фактично надає можливість нараховувати штрафні санкції більше, ніж за шість місяців.
При цьому, необхідно враховувати умови пункту 7 Розділу IX Прикінцевих положень Господарського кодексу України, з урахуванням яких вбачається, що правомірним для нарахування пені за зобов`язанням щодо оплати до 09.12.2021, є період до 30.06.2023 (оскільки на строк дії карантину строк, встановлений ч. 6 ст. 232 ГК України, було продовжено).
Крім того, розрахунок позивача не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки не враховано, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється нарахування пені.
За перерахунком суду розмір пені (в межах періоду, заявленого позивачем) становить:
за період з 30.12.2021 по 15.05.2023 на суму боргу 324 999,98 грн - 181 697,25 грн;
за період з 16.05.2023 по 30.06.2023 на суму боргу 284 999,96 грн - 17 958,90 грн;
Всього: 199 656,15 грн.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Перевіривши правильність нарахування 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що розрахунок не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки не враховано, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється нарахування.
Таким чином, господарський суд проводить власний розрахунок 3% річних та інфляційних втрат у межах періодів, визначених позивачем:
За перерахунком суду 3% річних (в межах періоду, заявленого позивачем) складають:
за період з 30.12.2021 по 15.05.2023 на суму боргу 324 999,98 грн - 13 409,59 грн;
за період з 16.05.2023 по 13.03.2026 на суму боргу 284 999,96 грн - 24 174,24 грн;
Всього: 37 583,83 грн.
За перерахунком суду розмір інфляційних втрат (в межах періоду, заявленого позивачем) становить: 
за період з 30.12.2021 по 15.05.2023 на суму боргу 324 999,98 грн - 99 768,16 грн;
за період з 16.05.2023 по 13.03.2026 на суму боргу 284 999,96 грн - 69 931,10 грн;
Всього: 169 699,26 грн.
За вищевикладеного, на підставі повного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, встановивши усі обставини справи, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню зі стягненням з відповідача суми основного боргу - 284 999,96 грн, пені - 199 656,15 грн, інфляційних збитків - 169 699,26 грн, 3% річних - 37 583,83 грн. В інші частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
У відповідності до ст. 129 ГПК України сплачений позивачем судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 74, 76-77, 129, 233, 236-241, 252, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з Приватного підприємства "МКПП ГОРГАЧІ" (код ЄДР 35189849, вул. Ельворті, 5, офіс 212, м. Кропивницький, Кіровоградська обл., 25002) на користь Селянського (фермерського) господарства Фоменка Євгенія Володимировича (код ЄДР 06686197, вул. Весняна, 24, с. Сонячне, Кропивницький район, Кіровоградська область, 25019) заборгованість у розмірі 691 939,20 грн, а саме: 284 999,96 грн - основного боргу, 199 656,15 грн - пені, 169 699,26 грн - інфляційних збитків, 37 583,83 грн - 3% річних, а також судовий збір у розмірі 10 379,09 грн.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити позивачу через систему "Електронний суд", відповідачу засобами поштового зв`язку. 

Суддя Н.М. Коваленко 

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.
Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.