ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/1562/26	

Господарський суд Одеської області у складі:
судді В.С. Петрова
при секретарі судового засідання Я.С. Кондратюк

за участю представників:
від позивача – Семенко О.В.,
від відповідача – Безвезюк С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” до Управління освіти, молоді, спорту та культури Виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області про стягнення заборгованості у загальному розмірі 25594,38 грн., - 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Управління освіти, молоді, спорту та культури Виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області про стягнення заборгованості у загальному розмірі 25594,38 грн., у т.ч.: основний борг у сумі 19365,52 грн., пеня у розмірі 4656,53 грн., 3% річних у сумі 625,72 грн., інфляційні втрати у розмірі 946,61 грн. 
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що між Товариством з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” та Управлінням освіти, молоді, спорту та культури Виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області укладено договір постачання природного газу № 14-8053/24-БО-Т від 19.12.2024 року.
Позивач вказує, що на виконання умов вказаного договору протягом січня-квітня 2025 року ТОВ “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 1794819,87 грн. згідно з актами приймання-передачі природного газу, а саме: 
- акт приймання-передачі природного газу від 12.02.2025 р., обсяг переданого газу: 35,87200 тис.м.куб., вартістю: 611710,73 грн.;
- акт приймання-передачі природного газу від 11.03.2025 р., обсяг переданого газу: 35,31200 тис.м.куб., вартістю: 602161,28 грн.;
- акт приймання-передачі природного газу від 11.04.2025 р., обсяг переданого газу: 22,73900 тис.м.куб., вартістю: 387759,00 грн.;
- акт приймання-передачі природного газу від 12.05.2025 р., обсяг переданого газу: 11,32900 тис.м.куб., вартістю: 193188,86 грн.
Так, позивач зазначає, що відповідно до п. 3.5 договору приймання-передача газу, переданого позивачем відповідачу у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі природного газу.
При цьому позивач вказує, що положеннями п.п. 3.5.1 договору передбачено, що відповідач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між оператором(ами) ГРМ та/або оператором ГТС та споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ.
Згідно з п.п. 3.5.2 п. 3.5 договору, як повідомляє позивач, на підставі отриманих від відповідача даних та даних щодо остаточної алокації відборів відповідача на інформаційній платформі оператора ГТС позивач готує та надає відповідачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період, підписані уповноваженим представником позивача.
За ствердженнями позивача, відповідач не надавав позивачу відповідну інформацію та акти надання послуг з розподілу/транспортування, отже між сторонами стало питання щодо узгодження обсягів спожитого газу.
Крім того, позивач зазначає, що п.п. 3.5.4 договору передбачено, що у випадку неповернення відповідачем підписаного оригіналу акту до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від відповідача відповідно до п. 3.5.1 договору, та даних щодо остаточної алокації відборів відповідача на інформаційній платформі оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого природного газу вважається встановленим, узгодженим відповідно до даних інформаційної платформи оператора ГТС та переданим у власність відповідачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 договору.
Таким чином, позивач наголошує, що оскільки позивачем направлялися на адресу відповідача акти приймання-передачі за поставку газу за період січень-квітень 2025 року, а відповідач не повернув позивачу підписані акт приймання-передачі природного газу за лютий-квітень 2025 року, обсяги газу за цей період встановлюються відповідно до даних інформаційної платформи оператора ГТС.
Позивач наголошує, що на виконання умов договору останній передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 1794819,87 грн., що підтверджується відомостями з інформаційної платформи оператора ГТС щодо остаточної алокації відборів відповідача, які підтверджують обсяги природного газу, що були поставлені відповідачу за січень-квітень 2025 року з ресурсу позивача у відповідності до п.п. 3.5.4 п. 3.5 договору.
Крім того, позивач зазначає, що з відповіді на адвокатський запит оператора ГТС від 02.03.2026 р. № ТОВВИХ-26-4013 вбачається, що відповідачем (ЕІС - код: 56XS000163W1100K) спожито природний газ з ресурсу позивача в обсягах, які визначені в актах приймання-передачі природного газу за вказаний період та який не був підписаний відповідачем.
Відповідно до п. 5.1 договору оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем в якому відповідач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період.
Відтак, позивач наголошує, що за поставлений газ відповідач здійснював оплату лише частково на суму 1775454,35 грн. та не виконав зобов`язання у визначений договором строк, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема, вимоги пункту 5.1 договору. 
Як вказує позивач, сума простроченого та несплаченого основного боргу відповідача перед позивачем за договором складає 19365,52 грн. 
Крім того, позивач посилається на п. 7.2 договору, згідно з яким у разі прострочення відповідачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1. та/або строків оплати за пунктом 8.4. цього договору, відповідач зобов`язується сплатити позивачу 3% річних, інфляційних збитків та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. 
Відтак, з урахуванням суми та строку прострочення сплати основного боргу відповідача перед позивачем за договором, розмір нарахованої пені за неналежне виконання відповідачем умов договору складає 4656,53 грн.
Крім того, оскільки відповідачем не виконані умови договору щодо оплати отриманого природного газу, позивачем відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховані відповідачу 3% річних від простроченої суми в розмірі 625,72 грн. та інфляційні втрати у розмірі 946,61 грн. 
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.05.2026 р. вказану позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1562/26 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, при цьому судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 02.06.2026 р. об 11:30 год.
12.05.2026 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” до господарського суду через підсистему “Електронний суд” ЄСІТС надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. № 16386/26), відповідно до якої позивач просить суд надати його представнику можливість участі у судовому засіданні по справі № 916/1562/26, що призначене на 02.06.2026 об 11:30 год., та у всіх наступних судових засіданнях у даній справі в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.05.2026 р. задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” про участь у судовому засіданні по справі № 916/1562/26, яке призначене на 02 червня 2026 р. об 11:30 год., та в усіх наступних засіданнях суду в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку ЄСІТС (ВКЗ). 
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.06.2026 р. відкладено розгляд справи на 23 червня 2026 р. о 12:45 год.
19.06.2026 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” до господарського суду через підсистему “Електронний суд” ЄСІТС надійшло клопотання (вх. № 21539/26), відповідно до якого позивач просить суд провести судове засідання по справі № 916/1562/26, призначене на 23.06.2026 р. о 12:45 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцз`язку за участю представника позивача Семенка Олександра Васильовича. 
23.06.2026 року від Управління освіти, молоді, спорту та культури Виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області до господарського суду через підсистему “Електронний суд” ЄСІТС надійшла заява про вступ у справу як представника (вх. № 21815/26). 
Під час розгляду справи по суті позивач підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні у повному обсязі, при цьому представник відповідача позовні вимоги визнав у повному обсязі.
Статтею 46 ГПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) – на будь-якій стадії судового процесу.
Відповідно до частини 1 статті 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач – визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 191 ГПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов наступних висновків.
19.12.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” (постачальник) та Управлінням освіти, молоді, спорту та культури Виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області (споживач) укладено договір постачання природного газу № 14-8053/24-БО-Т, згідно з п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ за ДК 021:2015 код 09120000-6 “газове паливо” (природний газ), а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.
Відповідно до п. 1.2 договору від 19.12.2024 р. природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем для своїх власних потреб. 
Згідно з п. 1.3 договору від 19.12.2024 р. за цим договором може бути поставлений природний газ (за кодом згідно з УКТ ЗЕД 2711210000, власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений на митну територію України. 
У п. 2.1 договору від 19.12.2024 р. сторони погодили, що постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу з 01 січня 2025 року по 15 квітня 2025 року (включно), в кількості 100,00000 тис.куб.метрів, в тому числі по місяцях: у січні 2025 року – 35,00000; у лютому 2025 року – 30,00000; у березні 2025 року – 30,00000; у квітні 2025 року – 5,00000.
Загальний обсяг природного газу, замовлений споживачем за цим договором, складається з сум загальних обсягів природного газу, замовлених споживачем на всі розрахункові періоди протягом строку дії договору (п. 2.1.1 договору від 19.12.2024 р.).
Пунктом 2.2 договору від 19.12.2024 р. визначено, що споживач підтверджує, що замовлені ним обсяги природного газу, які визначені в п. 2.1 цього договору, повністю покривають потреби споживача у відповідному розрахунковому періоді для потреб, визначених пунктом 1.2 цього договору.
За умовами п. 2.4 договору від 19.12.2024 р. перегляд та коригування замовлених споживачем обсягів природного газу за цим договором може відбуватися шляхом підписання сторонами додаткової угоди, в тому числі протягом відповідного розрахункового періоду.
Відповідно до п. 3.5 договору від 19.12.2024 р. приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі природного газу. 
Положеннями п.п. 3.5.1 договору від 19.12.2024 р. передбачено, що споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий розрахунковий період, що складений між Оператором(ами) ГРМ та/або Оператором ГТС та споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ. 
Згідно з п.п. 3.5.2 договору від 19.12.2024 р., на підставі отриманих від споживача даних та даних остаточної алокації відборів споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС постачальник готує та надає споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника. 
Відтак, у відповідності до п.п. 3.5.4 договору від 19.12.2024 р. закріплено, що у випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними споживача та даними остаточної алокації відборів споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого природного газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього договору.
У п. 4.1 договору від 19.12.2024 р. сторони погодили, що ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється наступним чином: ціна природного газу за 1000 куб.м газу без ПДВ – 13658,33 грн., крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%, ціна природного газу за 1000 куб.м газу з ПДВ – 16390,00 грн. Крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16 грн. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн., крім того ПДВ 20% - 27,315 грн., всього з ПДВ - 163,89 грн. за 1000 куб. м. Всього ціна газу за 1000 куб.м з ПДВ з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 16553,89 грн.
Загальна вартість цього договору на дату укладання становить 1379490,83 грн., крім того ПДВ 275898,17 грн., разом з ПДВ – 1655389,00 грн. (п. 4.3 договору від 19.12.2024 р.). 
Пунктом 5.1 договору від 19.12.2024 р. передбачено, що оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 
- 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу – до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу;
- остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього договору. 
Споживач має право здійснити оплату та/або передоплату за природний газ протягом періоду поставки або до початку розрахункового періоду.
За умовами п. 5.2 договору від 19.12.2024 р. під час перерахування коштів у призначенні платежу посилання на номер договору є обов`язковим. Зміна споживачем призначення платежу здійснюється виключно листом, який надається постачальнику, але в будь-якому випадку не пізніше 10 календарних діб з дня надходження відповідних коштів на рахунок постачальника.
Положеннями п. 5.3 договору від 19.12.2024 р. передбачено, що оплата за природний газ здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в розділі 14 цього договору. Споживач зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 5.1 цього договору. Кошти, які надійшли від споживача, зараховуються як передоплата за умови оплати споживачем 100% вартості природного газу, замовленого на попередній розрахунковий період та 100% вартості фактично переданого природного газу в попередні розрахункові періоди.
У п. 5.4 договору від 19.12.2024 р. визначено, що у разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості із сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору сторони погоджуються, що грошова сума, яка надійшла від споживача, погашає вимоги постачальника у такій черговості незалежно від призначення платежу, визначеного споживачем: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати постачальника, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу - сплачуються інфляційні нарахування, відсотки річних, пені, штрафи; 3) у третю чергу - погашається основна сума заборгованості за використаний природний газ та компенсація вартості робіт, пов`язаних з припиненням (обмеженням) газопостачання споживачу.
Згідно з п. 5.5 договору від 19.12.2024 р. звірка розрахунків та/або фактичного обсягу використання природного газу здійснюється сторонами протягом десяти днів з моменту письмової вимоги однієї із сторін, підписаної уповноваженою особою на підставі відомостей про фактичну оплату вартості використаного природного газу споживачем та актів його приймання-передачі.
Відповідно до п. 6.2 договору від 19.12.2024 р. споживач зобов`язаний, зокрема: прийняти газ на умовах цього договору, своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим договором (п.п. 4).
Пунктом 7.1 договору від 19.12.2024 р. передбачено, що за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством України і цим договором. 
За умовами п. 7.2 договору від 19.12.2024 р. у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. 
У п. 7.6 договору від 19.12.2024 р. визначено, що збитки, завдані одній із сторін внаслідок невиконання (неналежного виконання) іншою стороною своїх зобов`язань, відшкодовуються винною у невиконанні (неналежному виконанні) стороною в порядку та розмірі, визначених цим договором та чинним законодавством України. 
Відповідно до п.п. 11.1, 11.2 договору від 19.12.2024 р. у разі виникнення спорів (розбіжностей) сторони зобов`язуються розв`язувати їх шляхом проведення переговорів та консультацій. Будь-яка із сторін має право ініціювати їх проведення. У разі недосягнення сторонами згоди, спори (розбіжності) вирішуються у судовому порядку. 
Згідно з п. 11.3 договору від 19.12.2024 р. строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить 5 років. 
Положеннями розділу 13 договору від 19.12.2024 р. сторони погодили, що договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підписів печаткою (за наявності) та діє в частині поставки газу з 01 січня 2025 року до 15 квітня 2025 року (включно), а в частині розрахунків – до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору.
Між тим договір постачання природного газу № 14-8053/24-БО-Т від 19.12.2024 року підписаний представниками сторін та скріплений відтисками печаток останніх.
Так, згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. 
Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Так, вищевказаний договір постачання природного газу є підставою для виникнення у сторін за цим договором господарських зобов`язань відповідно до ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України, і згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання його сторонами.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).
У відповідності з ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 
1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 
2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.
Як з`ясовано судом, на виконання умов договору № 14-8053/24-БО-Т від 19.12.2024 р. ТОВ “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” з січня 2025 року по квітень 2025 року включно було поставлено, а Управлінням освіти, молоді, спорту та культури Виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області прийнято природний газ на загальну суму 1794819,87 грн., у т.ч. за січень 2025 року у розмірі 611710,73 грн., за лютий 2025 р. на суму 602161,28 грн., за березень 2025 р. у розмірі 387759,00 грн., за квітень 2025 р. на суму 193188,86 грн.
На підтвердження постачання відповідачу природного газу у період з січня 2025 року по квітень 2025 року на загальну суму 1794819,87 грн. позивачем надано до матеріалів позову акти приймання-передачі природного газу, а саме: 
- акт приймання-передачі природного газу за січень 2025 року від 12.02.2025 на суму 611710,73 грн. (в т.ч. ПДВ 101951,79 грн.), обсяг споживання - 35,87200 тис.куб.м.;
- акт приймання-передачі природного газу за лютий 2025 року від 11.03.2025 на суму 602161,28 грн. (в т.ч. ПДВ 100360,21 грн.), обсяг споживання - 35,31200 тис.куб.м.;
- акт приймання-передачі природного газу від за березень 2025 року 11.04.2025 на суму 387759,00 грн. (в т.ч. ПДВ 64626,50 грн.), обсяг споживання - 22,73900 тис.куб.м.; 
- акт приймання-передачі природного газу за квітень 2025 року від 12.05.2025 на суму 193188,86 грн. (в т.ч. ПДВ 32198,14 грн.), обсяг споживання - 11,32900 тис.куб.м.
При цьому акт приймання-передачі природного газу від 12.02.2025 підписаний постачальником та споживачем, а також скріплений їх печаткою. Разом з тим акти приймання-передачі природного газу від 11.03.2025, від 11.04.2025, від 12.05.2025 споживачем не підписані та печаткою не скріплені. 
Так, позивачем направлялися на адресу Управління освіти, молоді, спорту та культури Виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області акти приймання-передачі за поставку газу за період з січня 2025 по квітень 2025 року на електронну адресу та засобами поштового зв`язку, що зазначені споживачем у договорі постачання природного газу № 14-8053/24-БО-Т від 19.12.2024 р.
На адвокатський запит від 26.02.2026 № 125/9/1-4671 (вх. № ТОВВХ-26-4384 від 26.02.2026) Товариства з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” Товариством з обмеженою відповідальністю “Оператор газотранспортної системи України” надано відповідь щодо обсягів природного газу, використаного споживачем з ЕІС-кодом 56XS000163W1100K за період з 01.01.2025 по 15.04.2025, внесеного в алокацію постачальника ТОВ “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” (ЕІС-код 56X930000010610X) та становить: з 01.01.2025 по 31.01.2025 – 35872,00 куб.м; з 01.02.2025 по 28.02.2025 – 35312,00 куб.м; з 01.03.2025 по 31.03.2025 – 22739,00 куб.м; з 01.04.2025 по 15.04.2025 – 11329,00 куб.м, що відповідає обсягам згідно з актами приймання-передачі природного газу за відповідні періоди. 
В силу статті 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.
Отже, прийняття відповідачем природного газу від позивача є підставою виникнення у відповідача зобов`язання оплатити поставлений природний газ відповідно до чинного законодавства та умов п. 5.1 договору. 
Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Так, за умовами п. 5.1 договору оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 
- 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу – до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.
Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього договору. 
Споживач має право здійснити оплату та/або передоплату за природний газ протягом періоду поставки або до початку розрахункового періоду.
Відповідно до банківської виписки за період з 19.12.2024 по 25.02.2026 (а.с. 28-36) Управління освіти, молоді, спорту та культури Виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області здійснило наступні оплати за договором постачання природного газу № 14-8053/24-БО-Т від 19.12.2024 р. у загальному розмірі 1775454,35 грн.:
- 14.02.2025 р. на суму 10436,19 грн. із призначенням платежу: “0611080;2274; газ природн.; зг. дог. 14-8053/24-БО-Т вiд 19.12.24, акту 1 від 12.02.2025, в т.ч. ПДВ 1739,36”;
- 14.02.2025 р. на суму 15300,00 грн. із призначенням платежу: “0611141;2274; газ природн.; зг. дог. 14-8053/24-БО-Т вiд 19.12.24, акту 1 від 12.02.2025, в т.ч. ПДВ 2550,00”;
- 14.02.2025 р. на суму 17393,26 грн. із призначенням платежу: “0611070;2274; газ природн.; зг. дог. 14-8053/24-БО-Т вiд 19.12.24, акту 1 від 12.02.2025, в т.ч. ПДВ 2898,88”;
- 14.02.2025 р. на суму 20700,00 грн. із призначенням платежу: “0614060;2274; газ природн.; зг. дог. 14-8053/24-БО-Т вiд 19.12.24, акту 1 від 12.02.2025, в т.ч. ПДВ 3450,00”;
- 14.02.2025 р. на суму 67681,78 грн. із призначенням платежу: “0611010;2274; газ природн.; зг. дог. 14-8053/24-БО-Т вiд 19.12.24, акту 1 від 12.02.2025, в т.ч. ПДВ 11280,30”;
- 14.02.2025 р. на суму 360134,15 грн. із призначенням платежу: “0611021;2274; газ природн.; зг. дог. 14-8053/24-БО-Т вiд 19.12.24, акту 1 від 12.02.2025, в т.ч. ПДВ 60022,36”;
- 21.03.2025 р. на суму 10400,00 грн. із призначенням платежу: “0611080;2274; газ природн.; зг. дог. 14-8053/24-БО-Т вiд 19.12.24, акту 2 від 11.03.2025 (вх. 539/01-07/01 вiд 20.03.25), в т.ч. ПДВ 1733,33”;
- 21.03.2025 р. на суму 17000,00 грн. із призначенням платежу: “0614030;2274; газ природн.; зг. дог. 14-8053/24-БО-Т вiд 19.12.24, акту 2 від 11.03.2025 (вх. 539/01-07/01 вiд 20.03.25), в т.ч. ПДВ 2833,33”;
- 21.03.2025 р. на суму 30000,00 грн. із призначенням платежу: “0611070;2274; газ природн.; зг. дог. 14-8053/24-БО-Т вiд 19.12.24, акту 2 від 11.03.2025 (вх. 539/01-07/01 вiд 20.03.25), в т.ч. ПДВ 6666,66”;
- 21.03.2025 р. на суму 30700,00 грн. із призначенням платежу: “0614060;2274; газ природн.; зг. дог. 14-8053/24-БО-Т вiд 19.12.24, акту 2 від 11.03.2025 (вх. 539/01-07/01 вiд 20.03.25), в т.ч. ПДВ 5116,66”;
- 21.03.2025 р. на суму 40000,00 грн. із призначенням платежу: “0611141;2274; газ природн.; зг. дог. 14-8053/24-БО-Т вiд 19.12.24, акту 2 від 11.03.2025 (вх. 539/01-07/01 вiд 20.03.25), в т.ч. ПДВ 6666,66”;
- 21.03.2025 р. на суму 120800,00 грн. із призначенням платежу: “0611010;2274; газ природн.; зг. дог. 14-8053/24-БО-Т вiд 19.12.24, акту 2 від 11.03.2025 (вх. 539/01-07/01 вiд 20.03.25), в т.ч. ПДВ 20133,33”;
- 21.03.2025 р. на суму 353261,28 грн. із призначенням платежу: “0611021;2274; газ природн.; зг. дог. 14-8053/24-БО-Т вiд 19.12.24, акту 2 від 11.03.2025 (вх. 539/01-07/01 вiд 20.03.25), в т.ч. ПДВ 58876,88”;
- 21.05.2025 р. на суму 332,68 грн. із призначенням платежу: “0611080;2274; газ природн.; зг. дог. 14-8053/24-БО-Т вiд 19.12.24, акту 4 від 12.05.2025 (часткова оплата), в т.ч. ПДВ 55,45”;
- 21.05.2025 р. на суму 3440,37 грн. із призначенням платежу: “0614030;2274; газ природн.; зг. дог. 14-8053/24-БО-Т вiд 19.12.24, акту 3 від 11.04.2025 (вх. 971/01-07/01 вiд 19.05.25), в т.ч. ПДВ 573,40”;
- 21.05.2025 р. на суму 4911,15 грн. із призначенням платежу: “0614030;2274; газ природн.; зг. дог. 14-8053/24-БО-Т вiд 19.12.24, акту 4 від 12.05.2025 (часткова оплата), в т.ч. ПДВ 818,52”;
- 21.05.2025 р. на суму 5559,15 грн. із призначенням платежу: “0611070;2274; газ природн.; зг. дог. 14-8053/24-БО-Т вiд 19.12.24, акту 4 від 12.05.2025 (часткова оплата), в т.ч. ПДВ 926,53”;
- 21.05.2025 р. на суму 8549,59 грн. із призначенням платежу: “0611010;2274; газ природн.; зг. дог. 14-8053/24-БО-Т вiд 19.12.24, акту 4 від 12.05.2025 (часткова оплата), в т.ч. ПДВ 1424,93”;
- 21.05.2025 р. на суму 9361,88 грн. із призначенням платежу: “0611141;2274; газ природн.; зг. дог. 14-8053/24-БО-Т вiд 19.12.24, акту 4 від 12.05.2025 (часткова оплата), в т.ч. ПДВ 1560,31”;
- 21.05.2025 р. на суму 11938,91 грн. із призначенням платежу: “0611080;2274; газ природн.; зг. дог. 14-8053/24-БО-Т вiд 19.12.24, акту 3 від 11.04.2025 (вх. 971/01-07/01 вiд 19.05.25), в т.ч. ПДВ 1989,82”;
- 21.05.2025 р. на суму 15415,55 грн. із призначенням платежу: “0614060;2274; газ природн.; зг. дог. 14-8053/24-БО-Т вiд 19.12.24, акту 4 від 12.05.2025 (часткова оплата), в т.ч. ПДВ 2569,26”;
- 21.05.2025 р. на суму 25833,72 грн. із призначенням платежу: “0611010;2274; газ природн.; зг. дог. 14-8053/24-БО-Т вiд 19.12.24, акту 3 від 11.04.2025 (вх. 971/01-07/01 вiд 19.05.25), в т.ч. ПДВ 4305,62”;
- 21.05.2025 р. на суму 32977,16 грн. із призначенням платежу: “0614060;2274; газ природн.; зг. дог. 14-8053/24-БО-Т вiд 19.12.24, акту 3 від 11.04.2025 (вх. 971/01-07/01 вiд 19.05.25), в т.ч. ПДВ 5496,19”;
- 21.05.2025 р. на суму 129693,34 грн. із призначенням платежу: “0611021;2274; газ природн.; зг. дог. 14-8053/24-БО-Т вiд 19.12.24, акту 4 від 12.05.2025 (часткова оплата), в т.ч. ПДВ 21615,56”;
- 21.05.2025 р. на суму 313568,84 грн. із призначенням платежу: “0611021;2274; газ природн.; зг. дог. 14-8053/24-БО-Т вiд 19.12.24, акту 3 від 11.04.2025 (вх. 971/01-07/01 вiд 19.05.25), в т.ч. ПДВ 52261,47”;
- 14.11.2025 р. на суму 17000,00 грн. із призначенням платежу: “0611010;2274; газ природн.; зг. дог. 14-8053/24-БО-Т вiд 19.12.24, акту 3 від 11.04.2025 (вх. 971/01-07/01 вiд 19.05.25), в т.ч. ПДВ 52261,47”. 
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до листа Управління освіти, молоді, спорту та культури Виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області від 21.01.2025 р. № 01/01-07/31, адресованого позивачу, відповідач просив зарахувати переплату за договором № 14-7499/24-БО-Т від 12.11.2024 р. у сумі 120065,35 грн. в оплату по договору № 14-8053/24-БО-Т від 19.12.2024 р. 
Відтак, судом встановлено, що позивачем було виконано свої зобов`язання за договором постачання природного газу № 14-8053/24-БО-Т від 19.12.2024 р., тоді як відповідач за поставлений природний газ розрахувався частково на суму 1775454,35 грн. Так, несплаченим частково залишився природний газ, поставлений у квітні 2025 року, у розмірі 19365,52 грн. Доказів повної оплати за спожитий природний газ у квітні 2025 року Управління освіти, молоді, спорту та культури Виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області матеріали справи не містять. Адже, частиною першою, третьою статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, якими в силу ст. 73 ГПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, які мають значення для вирішення справи. 
За правилами пункту 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність.
Згідно з частинами першою - четвертою статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.
Отже цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватися на засадах справедливості, добросовісності, розумності, що знаходить своє вираження в добросовісному виконанні своїх зобов`язань сторонами та униканні будь-яких форм зловживання своїми правами та/або становищем, а також запобіганні вчиненню дій, які порушують права іншої сторони та можуть мати негативні наслідки для третіх осіб.
У даному випадку несплата відповідачем на користь позивача заборгованості з оплати за поставлений природний газ у розмірі 19365,52 грн. є порушенням зобов`язання. 
Згідно з ч. 1 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач
- визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 191 ГПК України).
Наразі слід зазначити, що визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб.
Як вже зазначалося судом вище, відповідачем у судовому засіданні 23 червня 2026 року було визнано у повному обсязі заявлені позивачем позовні вимоги, про що зазначено у протоколі судового засідання від 23.06.2026 р.
Підсумовуючи викладене вище, а також враховуючи визнання відповідачем позову та з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, господарський суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” позовних вимог до Управління освіти, молоді, спорту та культури Виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області про стягнення суми основного боргу у розмірі 19365,52 грн. за поставлений природний газ.
Щодо вимог позивача про стягнення пені за прострочення оплати за поставлений природний газ в розмірі 4656,53 грн. суд зазначає наступне. 
За ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
З огляду на те, що відповідач свої зобов`язання в частині оплати поставленого природного газу не виконав у встановлений договором строк, то відповідно відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, що в свою чергу тягне за собою відповідні правові наслідки. 
При цьому невиконання зобов`язання або виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що мало місце у даному випадку (несвоєчасна сплата відповідачем вартості природного газу) згідно ст. 610 Цивільного кодексу України є порушенням зобов`язання, зокрема з боку відповідача.
В свою чергу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).
Як передбачено частиною 1 ст. 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. В силу ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).
Згідно з положеннями ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до п. 7.1 договору від 19.12.2024 р. за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством України і цим договором. 
У відповідності до п. 7.2 договору від 19.12.2024 р. у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. 
За приписами ч. 1 ст. 624 Цивільного кодексу України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань” платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Таким чином, договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань врегульовано Законом України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань”.
Отже, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України. 
Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Виходячи зі змісту зазначених норм, початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано.
Враховуючи вищенаведене та порушення відповідачем термінів сплати вартості поставленого природного газу за спірний період, суд вважає, що позивачем правомірно нараховано пеню. Дослідивши та перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми пені за несвоєчасну оплату вартості поставленого природного газу у березні 2025 року у розмірі 1646,65 грн. за період з 16.05.2025 р. по 20.05.2025 р. та у квітні 2025 року у розмірі 3009,88 грн. за період з 17.06.2025 р. по 16.12.2025 р. судом встановлено, що розрахунок пені було здійснено позивачем вірно, також вказаний розрахунок відповідачем не оспорено. Відтак, з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі 4656,53 грн.
Щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат суд зазначає наступне.
Виходячи з системного аналізу законодавства, обов`язок боржника сплатити кредитору суму боргу з нарахуванням процентів річних та відшкодувати кредитору спричинені інфляцією збитки випливає з вимог ст. 625 ЦК України. 
Зокрема, частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. 
Слід зазначити, що виходячи з положень ст. 625 ЦК України, право кредитора на стягнення 3% річних та інфляційних втрат не залежить від моменту пред`явлення вимоги про таке стягнення (до моменту погашення боргу або після цього). При цьому визначальним є наявність факту порушення боржником строків виконання грошового зобов`язання. Таким чином, право кредитора на стягнення 3% річних може бути реалізовано у будь-який момент при наявності вищезазначених вимог, передбачених законодавством. 
Відповідно до п. 7.2 договору від 19.12.2024 р. у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. 
Наразі слід зазначити, що згідно з положеннями ЦК проценти річних є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов`язань. Так, розмір таких процентів річних може бути визначений сторонами в договорі. З огляду на те, що умовами спірного договору передбачено також розмір річних - 3%, відповідно сплаті підлягають саме 3% річних від простроченої суми за відповідний час прострочення грошового зобов`язання у гривневому вираженні.
Враховуючи вищенаведене та порушення відповідачем термінів сплати вартості поставленого природного газу за спірний період, суд вважає, що позивачем цілком правомірно нараховано 3% річних. Дослідивши та перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми 3% річних, нарахованих за несвоєчасну оплату вартості поставленого природного газу в розмірі 625,72 грн., судом встановлено, що вказаний розрахунок 3% річних був здійснений позивачем вірно, при цьому такий розрахунок відповідачем не оспорено. Відтак, з відповідача підлягають стягненню 3% річних, нарахованих за несвоєчасну оплату вартості поставленого природного газу в сумі 625,72 грн.
Так, індекс інфляції це додаткова сума, яка сплачується боржником і за своєю правовою природою є самостійним засобом захисту цивільного права кредитора у грошових зобов`язань і спрямована на відшкодування його збитків, заподіяних знеціненням грошових коштів внаслідок інфляційних процесів в державі. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державною службою статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні. 
При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. В листі Верховного Суду України від 03.04.97 р. N 62-97 р. також наведені відповідні рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ Верховного Суду України.
Враховуючи викладене, суд зазначає, що факт знецінення або незнецінення грошових коштів і відповідно обґрунтованість заявлених до стягнення збитків від інфляції необхідно встановлювати на момент звернення до суду з позовом про таке стягнення. 
Враховуючи викладене, судом було перевірено здійснений позивачем розрахунок інфляційних нарахувань за період з 01.07.2025 р. по 31.03.2026 р. та встановлено, що вказаний розрахунок інфляційних нарахувань є вірним, при цьому такий розрахунок відповідачем не оспорено. Отже, загальний розмір інфляційних збитків у зв`язку з простроченням відповідачем оплати за договором № 14-8053/24-БО-Т постачання природного газу від 19.12.2024 р. складає 946,61 грн., які підлягають стягненню з відповідача.
Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
Згідно з положеннями ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. 
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінюючи надані позивачем докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” обґрунтовані та відповідають вимогам чинного законодавства і фактичним обставинам справи.
У зв`язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача та рішення відбулося на користь позивача, згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн. (із урахуванням коефіцієнту 0,8 з огляду на подання позову через “Електронний суд” ЄСІТС), понесені позивачем при подачі позову, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 130, 191, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” до Управління освіти, молоді, спорту та культури Виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області про стягнення заборгованості у загальному розмірі 25594,38 грн. задовольнити. 
2. СТЯГНУТИ з Управління освіти, молоді, спорту та культури Виконавчого комітету Березівської міської ради Одеської області (67300, Одеська область, Березівський район, м. Березівка, вул. М. Грушевського, буд. 5А; код ЄДРПОУ 42140037) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” (04116, м. Київ, вулиця Шолуденка, буд. 1; код ЄДРПОУ 42399676) основний борг у сумі 19365/дев`ятнадцять тисяч триста шістдесят п`ять/грн. 52 коп., пеню у розмірі 4656/чотири тисячі шістсот п`ятдесят шість/грн. 53 коп., 3% річних у сумі 625/шістсот двадцять п`ять/грн. 72 коп., інфляційні втрати у розмірі 946/дев`ятсот сорок шість/грн. 61 коп., витрати по сплаті судового збору у сумі 2662/дві тисячі шістсот шістдесят дві/грн. 40 коп. 

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано 29 червня 2026 р.

Суддя В.С. Петров