Справа № 459/3131/23 Головуючий у 1 інстанції: Мельникович М.В. 
Провадження № 33/811/915/26 Доповідач в 2-й інстанції: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді – Гончарук Л.Я.,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в м. Львові справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника – адвоката Мотальової-Кравець В.Ю. на постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 02 листопада 2023 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Червоноградського міського суду Львівської області від 02 листопада 2023 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в доход держави з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536 грн 80 коп. судового збору. 
Не погоджуючись з постановою судді, захисник – адвокат Мотальова-Кравець В.Ю. подала апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді зазначає, що розгляд справи відбувся без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та копія постанови в строк, передбачений ст. 285 КУпАП не вручена ОСОБА_1 .
Стверджує, що ОСОБА_2 , у зв`язку з несенням служби, перебував у місті всього декілька днів, тому на суд з`явитися не міг, виконуючи свої посадові зобов`язання не мав можливості виїхати з території бойових дій.
Окрім цього зазначає, що 05.05.2026 нею, як захисником Сакури П.Р. було подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи до суду, суд вніс її дані в систему ЄСІТС та надав копії протоколу та інші процесуальні документи.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в частині поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що у поновленні такого слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
За змістом частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, з-поміж інших особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Системний аналіз зазначеної норми КУпАП вказує на те, що до повноважень суду апеляційної інстанції належить вирішення питання про поновлення строку апеляційного оскарження в разі надходження такого клопотання.
Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.
Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. При цьому, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Згідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України»).
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Сабадаш проти України поновлення судом пропущеного строку на оскарження рішення без належного обґрунтування порушує принцип юридичної визначеності.
Також, у справі Каракуця проти України у своєму рішенні ЄСПЛ зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.
Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі, як правова визначеність.
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржена постанова судді Червоноградського міського суду Львівської області прийнята у судовому засіданні 02.11.2023, при чому ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить наявна у матеріалах справи розписка про вручення повістки про розгляд справи (а.с. 14).
За наслідками розгляду справи ОСОБА_1 був визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього було накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та постановлено стягнути судовий збір – 536 грн. 80 коп. 
Окрім цього, як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з постанови про закінчення виконавчого провадження від 28.11.2024, виконавче провадження з примусового виконання постанови № 459/3131/23 від 02.11.2023 закінчено у зв`язку з погашенням заборгованості у повному обсязі.
Натомість з апеляційною скаргою захисник ОСОБА_1 - адвокат Мотальова-Кравець В.Ю. звернулася лише 05.05.2026, тобто через два з половиною роки після прийняття рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та фактичного виконання постанови. 
Враховуючи наведене, доводи щодо поважності причин пропуску строку на оскарження викладені у клопотанні є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.
Будь-яких інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду захисник не надає і не посилається на інші обставини, що перешкоджали йому реалізувати своєчасно своє право на оскарження постанови суду.
Водночас апеляційний суд зауважує, що вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що звертаючись з апеляційною скаргою поза процесуальними строками, встановленими законом, захисник Мотальова-Кравець В.Ю. не навела поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та не надала доказів про наявність перешкод у реалізації права на оскарження постанови судді у встановлений КУпАП десятиденний строк, а тому у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження належить відмовити та повернути апеляційну скаргу разом із доданими до неї матеріалами заявнику.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

відмовити захиснику - адвокату Мотальовій-Кравець В.Ю. у поновлені строку на апеляційне оскарження постанови судді Червоноградського міського суду Львівської області від 02 листопада 2023 року, якою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційну скаргу повернути захиснику – адвокату Мотальовій-Кравець В.Ю.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Гончарук Л.Я.