Справа № 156/210/26
Провадження № 2/156/260/26
Рядок статзвіту № 69

Р І Ш Е Н Н Я 
і м е н е м У к р а ї н и 
04 травня 2026 року сел. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого - судді Комзюк Н.Н., 
за участю секретаря - Кирилюк Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача – ОСОБА_3 - про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,- 

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Улибіна-Вельгус М.В. 26 лютого 2026 року звернулась до Іваничівського районного суду Волинської області з позовом, у якому просить стягувати з ОСОБА_2 на користь його повнолітньої доньки, яка продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом та до закінчення навчання, але на довше, ніж до досягнення нею 23- річного віку.
В обґрунтування позову зазначила, що у сторін є спільна донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка наразі навчається на першому курсі денної форми навчання в Ужгородському національному університеті. Оскільки навчання доньки здійснюється за денною формою навчання, вона не має змоги влаштуватись на роботу та забезпечувати себе самостійно. При цьому, утримання доньки потребує значних коштів, зокрема витрат на продукти харчування? одяг, ліки, засоби гігієни, канцелярські приладдя, оплату комунальних послуг та проїзду, тощо. З червня 2024 року позивач офіційно ніде не працевлаштована та заробляє на життя тимчасовими підробітками. Окрім того, на повному її утриманні перебуває ще двоє дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка теж є студенткою, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивач вважає за необхідне залучити до утримання повнолітньої дитини батька, у зв`язку з чим, саме в інтересах доньки, подається даний позов. 
Ухвалою Іваничівського районного суду Волинської області від 03 березня 2026 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_3 .
Позивач у судове засідання не з`явилась, її представник подала заяву у якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу без їхньої участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Третя особа, будучи повідомленою про розгляд справи належним чином, у судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, письмові пояснення на позовну заяву не подала.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, будучи повідомленим про розгляд справи належним чином, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.
Ухвалою суду від 04 травня 2026 року, суд, зі згоди позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача заочно.
Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку.
Сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 14.03.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іваничівського районного управління юстиції Волинської області. Реєстрацію народження проведено Виконавчим комітетом Мовниківської сільської ради Іваничівського районну Волинської області, про що у Книзі реєстрації народжень 07.07.2007 зроблено відповідний актовий запис за №5.
Сторони також є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 відповідно.
Відповідач 25.02.2014 змінив своє прізвище на « ОСОБА_6 », що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_4 від 25.02.2014.
Шлюб між сторонами розірвано 12.12.2023, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 від 12.12.2023.
Згідно з довідкою виконавчого комітету Литовезької сільської ради від 09.02.2026 №67, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На її утриманні перебувають діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до довідки №480/01-14 від 12.02.2026, виданої ДВНЗ «Ужгородський національний університет», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається на першому році денної форми здобуття освіти, освітній ступінь «Бакалавр», факультету здоров`я та фізичного виховання, спеціальність 17 Терапія та реабілітація, спеціалізація 17.01 Фізична терапія, освітня програма «Фізична терапія, ерготерапія» Державного вищого навчального закладу «Ужгородський національний університет», навчання за кошти державного бюджету. Зарахована наказом ДВНЗ «Ужгородський національний університет» № 2360/01-05 від 11.08.2025. Орієнтовний термін закінчення навчання - 30 червня 2029 рік.
З копії трудової книжки серії НОМЕР_6 вбачається, що позивач 13.06.2024 була звільнена за угодою сторін. У позові зазначено, що наразі позивач заробляє на життя тимчасовими підробітками. 
Згідно із довідкою №23 від 10.02.2026 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є студенткою та навчається на денній формі навчання в Ужгородській філії ВПНЗ «Львівський медичний фаховий коледж «МЕДИК» на 1 курсі за спеціальністю 15 «Медсестринство» (сестринська справа).
Оплата за навчання ОСОБА_4 підтверджується квитанцією №74026171 від 28.08.2025 на суму 18400 грн.
До позову долучено договір оренди позивачем квартири від 19.08.2025, однак суд відхиляє цей доказ, оскільки належного підтвердження оплати за цим договором (квитанцій, розписок) позивачем не надано.
Також, суд не може взяти до уваги долучені до матеріалів справи фіскальні чеки на купівлю продуктів харчування, взуття, тощо, оскільки вони не підтверджують понесення цих витрат саме позивачем. Більше того, фіскальні чеки не підтверджують понесення витрат на утримання дітей.
Відповідно до статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі.
Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 Сімейного кодексу України).
Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
За встановлених обставин, позивач у справі наділена правом на звернення до суду з відповідним позовом. 
Стягнення із батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.
Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
У даному випадку, донька сторін ОСОБА_3 досягла повноліття, у розумінні ст.6 СК України не має статусу дитини, але, як повнолітня, що продовжує навчання у навчальному закладі та не досягла 23 річного віку, має право на утримання від батьків. 
Вирішуючи питання про розмір аліментів, якій підлягає стягненню, суд враховує наступне.
Відповідно до вимог ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу та при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Судом враховується, що з 1 січня 2026 року в Україні встановлений розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 3328 грн, а також розмір мінімальної заробітної плати на рівні 8647 грн.
Також, при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, я саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яких відповідач теж зобов`язаний утримувати відповідно до закону. Інших обставин, які могли б бути враховані при визначені розміру аліментів, судом не встановлено, сторони таких обставин не навели. При цьому, слід зауважити, що позовна заява не містить доказів на підтвердження того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу у визначеному розмірі.
Отже, з урахуванням того, що відповідач має на утриманні ще двох дітей, одна з яких також навчається, рівність обов`язку обох батьків по утриманню дітей, суд приходить до висновку про часткове задоволення пред`явлених вимог та можливість стягнення з відповідча аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання у розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до припинення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. 
Саме такий розмір аліментів, у сукупності із наявними у відповідача обов`язками щодо утримання інших дітей, суд вважає справедливим, можливим до виконання відповідачем і достатнім.
Будь-яких інших доказів, які б дозволяли дійти висновку про необхідність стягувати аліменти в іншому розмірі чи взагалі відмовити у їх стягненні, суду не надано та в ході судового розгляду не встановлено.
При цьому, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1331,20 грн., оскільки позивач при подачі позову звільнена від його сплати.
Керуючись ст.ст. 180-182, 191, 198-200 СК України, ст.ст. 12, 76, 81, 141, 142, 258, 259, 264-265, 273, 430 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26.02.2026 та до закінчення ОСОБА_3 навчання, але на довше, ніж до досягнення нею 23- річного віку.
Рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах оплати платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 1331 гривень 20 копійок.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Згідно з вимогами п.4 ч.5 ст. 265 ЦПК України:
позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;
відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп - НОМЕР_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;
третя особа - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.Н. Комзюк