Справа № 129/3421/25
Провадження № 22-ц/801/1306/2026
Категорія: 91
Головуючий у суді 1-ї інстанції Марчук В. І.
Доповідач:Матківська М. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року	Справа № 129/3421/25	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі:
Головуючого: Матківської М. В.
Суддів: Войтка Ю. Б., Міхасішина І. В.
Секретар: Закернична А. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України
на рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 20 березня 2026 року у цивільній справі за матеріалами заяви ОСОБА_1 про оголошення особи померлою, заінтересовані особи – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Гайсинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , Військова частина НОМЕР_2 , 
Рішення ухвалила суддя Марчук В. І.
Рішення ухвалено о 16:05 год у м. Іллінці
Повний текст рішення складено 20 березня 2026 року,

Встановив:
У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою, в якій просив оголосити померлим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області, Іллінецького району села Леухи, громадянина України, військовослужбовця Збройних Сил України, стрілець-снайпера 3 механізованого відділення-бойової машини 1 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , який зник безвісти під час виконання бойового завдання ІНФОРМАЦІЯ_2 в районі с. Синьківка Куп`янського району Харківської області, під час захисту Батьківщини, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від російської федерації.
В обґрунтування заявлених вимог вказав, що він є сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
З початком повномасштабної агресії російської федерації, 13 грудня 2023 року ОСОБА_4 був мобілізований до лав Збройних Сил України та з 30 січня 2024 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . 
09 березня 2024 року його мати ОСОБА_3 отримала сповіщення № 2126 від 09 березня 2024 року, що її чоловік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стрілець-снайпер 3 механізованого відділення-бойової машини 1 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 при виконанні бойового завдання за призначенням під час воєнних дій на території України 07 березня 2024 року зник безвісті поблизу населеного пункту Синьківка Харківської області. 
Наказом від 08 березня 2024 року за № 214 по в/ч НОМЕР_1 було призначено службове розслідування за фактом зникнення безвісті військовослужбовців зокрема ОСОБА_4 .
Відповідно до Акту службового розслідування від 23 березня 2024 року, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_5 , зазначено, що відповідно до усного повідомлення чергового військової частини НОМЕР_1 , рапортів старшого лейтенанта ОСОБА_6 , командира 1 механізованої роти в/ч НОМЕР_1 (від 07 березня 2024 року) було встановлено, що 07 березня 2024 року на північно-західних околицях населеного пункту Синьківка Куп`янського району Харківської області під час виконання бойового завдання внаслідок артилерійських обстрілів та безпосереднього бойового зіткнення з силами збройних формувань російської федерації, зникли безвісті наступні військовослужбовці, а саме - сержант ОСОБА_4 , стрілець-снайпер 3 механізованого відділення-бойової машини 1 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу № 223 від 24 березня 2024 року «Про результати службового розслідування за фактом зникнення безвісті військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 », вважається, що стрілець-снайпер 3 механізованого відділення-бойової машини 1 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник безвісти 07 березня 2024 року в районі с. Синьківка Куп`янського району Харківської області за особливих обставин при захисті Батьківщини, під час ведення наступальних дій в ході виконання бойових завдань при здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.
12 березня 2024 року СВ Гайсинським РУП ГУНП у Вінницькій області розпочато кримінальне провадження № 12024020090000111 за фактом зникнення безвісти ОСОБА_4 , за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. 
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру зниклих осіб за особливих обставин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув статусу особи зниклої безвісти за особливих обставин 18 березня 2024 року.
На його звернення до Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин отримано відповідь, що в розпорядженні Уповноваженого наявна інформація про факт зникнення безвісти за особливих обставин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте інформація про його фактичне місцезнаходження, перебування в полоні або загибель відсутня. Вказано, що факт смерті ОСОБА_4 не може бути зареєстрований в Гайсинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції, так як відсутні документи, які підтверджують факт смерті, ОСОБА_4 (лікарське свідоцтво про смерть, фельдшерська довідка про смерть, або рішення суду про встановлення факту смерті).
Метою оголошення померлим ОСОБА_4 є державна реєстрація його смерті, який породжує правові наслідки для заявника, а саме: отримання виплат, передбачених законодавством після загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, тобто від встановлення цього факту залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Оголошення його батька померлим необхідне для отримання одноразової грошової допомоги, відповідно до Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, затверджених Наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року № 45.
Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 20 березня 2026 року заяву ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою – задоволено.
Оголошено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Леухи Іллінецького району Вінницької області, громадянина України, військовослужбовця Збройних Сил України, сержанта, стрільця - снайпера 3 механізованого відділення - бойової машини 1 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 поблизу населеного пункту Синьківка Куп`янського району Харківської області за особливих обставин при захисті Батьківщини, під час ведення наступальних дій в ході виконання бойових завдань при здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації. 
Днем смерті ОСОБА_4 вирішено вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцем смерті вважати населений пункт Синьківка Куп`янського району Харківської області, Україна.
В апеляційній скарзі заінтересована особа Міністерство оборони України, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, а також на порушення та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви про оголошення померлим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що суд першої інстанції не врахував, що суди можуть використовувати дані, зокрема з Наказу № 309, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України. Так, оголошуючи померлим стрільця-снайпера 3 механізованого відділення бойової машини 1 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_3 сержанта ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд першої інстанції визначив день вірогідної смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті: с. Синьківка Куп`янського району Харківської області, Україна. 
Станом на поточний момент Наказ № 309 втратив свою чинність на підставі наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28 лютого 2025 року № 376 (Наказ № 376). При цьому, як вбачається із змісту пункту 3.5. зазначеного Наказу № 376 код запису НОМЕР_4 , активні бойові дії на території с. Синьківка Петропавлівської сільської територіальної громади Куп`янського району Харківської області розпочались 01 липня 2023 року та станом на поточний момент не завершені. 
Таким чином, з огляду на відсутність факту закінчення воєнних дій на території даного населеного пункту, як місця вірогідної загибелі ОСОБА_4 , то відлік встановленого шестимісячного строку відповідно ще не розпочався, у зв`язку із чим звернення із заявою про оголошення фізичної особи померлою є передчасним та вказана заява судом першої інстанції підлягала відхиленню. Отже, суд першої інстанції, не врахував зміст постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 та прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви, чим допустив порушення вимог частини другої статті 46 ЦК України.
У встановлений судом строк надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому заявник ОСОБА_1 заперечив проти доводів апеляційної скарги, просить у її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зазначив, що відповідно до розділу І «Харківська область» Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом № 376, 26 листопада 2022 року є датою завершення активних бойових дій, а 01 липня 2023 року є датою завершення можливості бойових дій у с. Синьківка Петропавлівської сільської територіальної громади Харківської області (UA63080130130078227). При цьому, на час постановлення судом рішення по суті сплинув шестимісячний строк, зазначений у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, а саме як вказала Велика Палата у своїй постанові, від дня закінчення активних бойових дій на території населеного пункту Синьківка Куп`янського району Харківської області.
Інші учасники справи відзив у встановлений судом строк не подали.
У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 і його представник – адвокат Цепляєв С. В. заперечили проти задоволення апеляційної скарги, просять залишити її без задоволення, а законне рішення суду – без змін.
У судове засідання представник заінтересованої особи Міністерства оборони України не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; заяв чи клопотань не подав.
Заінтересовані особи ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, подали заяви, у яких просять проводити судове засідання без їх участі; проти апеляційної скарги заперечують і просять залишити її без задоволення, а рішення суду – без змін.
Представник Гайсинського Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його присутності, зазначивши, що не заперечує проти оголошення ОСОБА_4 померлим. 
Представники в/ч НОМЕР_1 і в/ч НОМЕР_2 у судове засідання не з`явилися.
З урахуванням приписів статті 372 ЦПК України та обставин щодо явки учасників справи у судове засідання, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явилися в судове засідання, задовільнивши подані заяви про розгляд справи у їх відсутності.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1 і його представника – адвоката Цепляєва С. В., дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , заявник по справі, є сином ОСОБА_4 , що підтверджується даними свідоцтва про його народження, серії НОМЕР_5 , виданого 16 квітня 1992 року Леухівською сільською радою Іллінецького району Вінницької області.
Відповідно до Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій службі) від 30 січня 2024 року за № 30, вважати такими, що прибули та приступили до виконання службових обов`язків до складу сил та засобів оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », які залучалися та брали безпосередню участь в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, з метою виконання службових (бойових) завдань, військовослужбовців, які прибули для подальшого проходження військової служби з військової частини НОМЕР_2 , в тому числі сержанта ОСОБА_4 , стрільця снайпера 3 механізованого відділення-бойової машини 1 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , з 30 січня 2024 року зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення і вважати такими, що справи та посаду прийняли (том 1 а. с. 16).
Відповідно до довідки № 45/312 за Формою 5, виданої 18 лютого 2024 року військовою частиною НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_4 дійсно перебував на військовій службі з 30 січня 2024 року у військовій частині НОМЕР_1 (том 1 а. с. 15).
Відповідно до Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій службі) від 07 березня 2024 року за № 67 сержанта ОСОБА_4 , стрільця снайпера 3 механізованого відділення-бойової машини 1 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , наказано вважати таким, що не повернувся після виконання бойового завдання.
Відповідно до сповіщення сім`ї (близьких родичів) зниклого безвісти №2126 від 09 березня 2024 року, адресованому начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 – матері заявника, яка є заінтересованою особою по справі, сповіщено про те, що її чоловік солдат ОСОБА_4 при виконанні бойового завдання за призначенням під час воєнних дій на території України 07 березня 2024 року зник безвісти поблизу населеного пункту Синьківка Харківської області.
Згідно Акту службового розслідування, проведеного за фактом зникнення безвісти військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 та ОСОБА_4 07 березня 2024 року, який затверджений 23 березня 2024 року командиром військової частини НОМЕР_1 , були встановлені наступні факти:
На підставі доповіді про подію у військовій частині НОМЕР_1 № 47/986 від 08 березня 2024 року, усного повідомлення чергового військової частини НОМЕР_1 , рапортів старшого лейтенанта ОСОБА_6 , командира 1 механізованої роти в/ч НОМЕР_1 (від 07 березня 2024 року) було встановлено, що 07 березня 2024 року на північно-західних околицях населеного пункту Синьківка Куп`янського району Харківської області під час виконання бойового завдання внаслідок артилерійських обстрілів та безпосереднього бойового зіткнення з силами збройних формувань російської федерації, зникли безвісті військовослужбовці, в тому числі солдат ОСОБА_4 , стрілець-снайпер 3 механізованого відділення-бойової машини 1 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до бойового наказу командира військової частини НОМЕР_1 07 березня 2024 року особовий склад військової частини проводив наступальні дії в районі АДРЕСА_1 . 07 березня 2024 року під час проведення наступальних дій в районі с. Синьківка Куп`янського району Харківської області зникли безвісти військовослужбовці, в тому числі стрілець-снайпер 3 механізованого відділення-бойової машини 1 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , сержант ОСОБА_4 .
Зазначені військовослужбовці зникли безвісти при особливих обставинах.
За результатами службового розслідування запропоновано його вважати завершеним та вважати, що стрілець-снайпер 3 механізованого відділення-бойової машини 1 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник безвісти 07 березня 2024 року в районі с. Синьківка Куп`янського району Харківської області за особливих обставин при захисті Батьківщини, під час ведення наступальних дій в ході виконання бойових завдань при здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації. 
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по основній діяльності) № 223 від 24 березня 2024 року «Про результати службового розслідування за фактом зникнення безвісті військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_7 , ОСОБА_4 07 березня 2024 року», наказано: службове розслідування за фактом зникнення безвісти військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 , ОСОБА_4 07 березня 2024 року вважати завершеним; вважати, що стрілець-снайпер 3 механізованого відділення-бойової машини 1 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник безвісти 07 березня 2024 року в районі с. Синьківка Куп`янського району Харківської області за особливих обставин при захисті Батьківщини, під час ведення наступальних дій в ході виконання бойових завдань при здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.
На виконання абзацу 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» відомості про розшук солдата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Леухи Іллінецького району Вінницької області, внесені Гайсинським РУП ГУНП у Вінницькій області до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (кримінальне провадження №12024020090000111 від 12 березня 2024 року), що підтверджується даними Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 20240319, сформованого 19 березня 2024 року Міністерством внутрішніх справ України. Датою набуття ОСОБА_4 статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, є 18 березня 2024 року.
На даний час у провадженні СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №12024020090000111, розпочате 12 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом безвісного зникнення військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на бойових позиціях поблизу населеного пункту Синьківка Куп`янського району Харківської області. Проведеними слідчими та розшуковими діями місцезнаходження ОСОБА_4 не встановлено. Вказані обставини підтверджуються даними повідомлення Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області за вих. №368432-2025 від 18 грудня 2025 року.
Заявник звернувся до Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, на що 30 липня 2025 року за вих. № 49006/30-2025 отримав відповідь про те, що уповноважений інформацією про перебування в полоні ОСОБА_4 не володіє.
Згідно повідомлення Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області за вих. № 42163-2026 від 19 лютого 2026 року, 12 березня 2024 року ОСОБА_4 був оголошений у державний розшук, як особа, яка зникла безвісти під час виконання бойового завдання (ОРС «Розшук» №12/2024 від 12 березня 2024 року).
В архіві Гайсинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актовий запис про смерть ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутній, відповідно, що підтверджується даними повідомлення Гайсинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України №588-22.7-35 від 24 грудня 2025 року.
У зв`язку із відсутністю документів, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, які є підставою для державної реєстрації смерті, у відділі ДРАЦС повідомили заявника про неможливість зареєструвати смерть батька.
Суд першої інстанції ухвалюючи рішення про задоволення заяви, виходив із того, що від дня закінчення активних бойових дій біля населеного пункту Синьківка Куп`янського району Харківської області, яке є місцем ймовірної загибелі солдата ОСОБА_4 під час проходженням ним військової служби, та від дня настання події, за якої відбулася його загибель, яка є наслідком воєнних дій, проте сталася не під час ведення активних бойових дій на вказаній території, до дня розгляду справи минуло більше шести місяців, при цьому дані про те, що він знаходиться у полоні чи про інше місце його перебування відсутні, що відповідно до положень статті 46 ЦК України, є підставою для задоволення заяви про оголошення ОСОБА_4 померлим.
Апеляційний суд вважає висновок суду першої інстанції передчасним і таким, що не відповідає обставинам справи, з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).
Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема:
- встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України);
- встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України);
- встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України);
- оголошення фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України).
Вказані процедури є відмінними між собою, мають певні особливості та різні правові наслідки.
Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Згідно із частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України (частина четверта статті 46 ЦК України).
Відповідно до змісту статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.
Згідно із частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи (постанова Верховного Суду від 08 жовтня 2025 року у справі № 357/9150/24, провадження № 61-2282св25).
Таким чином, оголошення померлим (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, про яку за місцем постійного проживання відсутні будь-які відомості про місце її перебування протягом встановленого строку. Оголошення особи померлою юридично прирівнюється до фізичної смерті, є припущенням смерті (praesumptio mortis) і має своїм наслідком припинення правоздатності особи. Тому при оголошенні особи померлою суд виходить із презумпції смерті особи, тобто припущення, що на момент розгляду справи особи немає в живих, однак встановити це достеменно неможливо. Оголошення особи померлою здійснюється судом на підставі непрямих доказів або у зв`язку з тривалою безвісною відсутністю (постанова Верховного Суду від 02 квітня 2025 року у справі № 465/3147/22, провадження № 61-1296св24).
Цивільним законодавством передбачено декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою: по-перше, тривала безвісна відсутність, тобто якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років; по-друге, особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом шести місяців; по-третє, за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру фізична особа може бути оголошена судом померлою протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; по-четверте, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (постанова Верховного Суду від 13 березня 2024 року у справі № 204/7924/23 (провадження № 61-16728св23)).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 грудня 2024 року в справі № 755/11021/22 вирішувала виключну правову проблему щодо початку відліку строку, передбаченого частиною другої статті 46 ЦК України, для оголошення судом фізичної особи померлою у разі, якщо є підстави припускати про вірогідну смерть (загибель) особи на території, на якій велись активні бойові дії.
Зокрема, Велика Палата Верховного Суду наголосила, що в частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на всій території України.
Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.
Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України.
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії рф проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України.
Отже, з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча і є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних дій.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У справі, що переглядається, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про оголошення померлим свого батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що ОСОБА_4 був військовослужбовцем, зник безвісти під час ведення бойових дій в районі населеного пункту Синьківка Куп`янського району Харківської області, ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Виходячи зі змісту положень частини другої статті 46 ЦК України та з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, сформульованих у постанові від 11 грудня 2024 року в справі № 755/11021/22, з`ясуванню судом у справі підлягає обставина ведення на території місця вірогідної загибелі військовослужбовця ОСОБА_4 – у населеному пункті Синьківка Куп`янського району Харківської області бойових дій та (в разі його наявності) моменту їхнього завершення.
Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, (в подальшому - затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року №376).
У цьому Наказі зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. Цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території.
Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з вказаного Наказу, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України.
Задовольняючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що на території, на якій зникнув безвісти ОСОБА_4 , відповідно до розділу І «Харківська область» Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф, затвердженого Наказом № 376, 26 листопада 2022 року є датою завершення активних бойових дій, а 01 липня 2023 року є датою завершення можливості бойових дій.
Проте такі висновки суду не відповідають даним Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф.
Згідно з даними Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих, що затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376 та є чинним, населений пункт Синьківка Петропавлівської сільської територіальної громади Харківської області ( НОМЕР_4 ) з 27 листопада 2022 року по 01 липня 2023 року був територією можливих бойових дій, з 02 липня 2023 року по 04 березня 2026 року територією активних бойових дій, та уже з 05 березня 2026 року є тимчасово окупованою рф територією України. 
ОСОБА_4 зник безвісти 07 березня 2024 року (статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, набув 18 березня 2024 року), тобто в період, коли с. Синьківка Петропавлівської сільської територіальної громади Харківської області перебувало в зоні активних бойових дій.
За таких обставин перебіг шестимісячного строку, передбаченого законом для оголошення особи померлою, розпочинається з дня завершення воєнних дій на відповідній території. Оскільки бойові дії у зазначеному населеному пункті завершилися 04 березня 2026 року, саме з цієї дати підлягає обчисленню вказаний строк.
Отже, на момент звернення заявника до суду шестимісячний строк, необхідний для оголошення ОСОБА_4 померлим, не розпочався та не сплив, а тому подана заява є передчасною.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункт 4 частини першої статті 376 ЦПК України).
Згідно з частиною другою статті 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви.
Відмова у задоволенні цієї заяви не позбавляє ОСОБА_1 права повторно звернутися до суду із заявою про оголошення особи померлою після спливу встановленого законом строку та за наявності передбачених законом підстав.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
За положеннями п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить висновку, що постановлене у справі судове рішення не відповідає вимогам матеріального і процесуального права, тому його слід скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 . 
На підставі викладеного і керуючись ст. 367, 374, 376, 381-382 ЦПК України, суд 
Постановив:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити.
Рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 20 березня 2026 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.
Відмовити в задоволені заяви ОСОБА_1 про оголошення померлим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Головуючий	М. В. Матківська  	
Судді	Ю. Б. Войтко  	
  	І. В. Міхасішин  	

Повне судове рішення складено 24 червня 2026 року