ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

26 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/2324/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.06.2025 в адміністративній справі №280/2324/25 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Софіївська виправна колонія (№55)" про визнання протиправною бездіяльність та стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Державної установи "Софіївська виправна колонія (№55)" (надалі відповідач, ДУ "Софіївська виправна колонія (№55)"), в якому позивач просить суд: 
-визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії щодо виплати грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна; 
-стягнути з Державної установи "Софіївська виправна колонія (№55)" на її користь грошову компенсацію за належні до видачі предмети речового майна у сумі 21291,78 грн.;
-визнати бездіяльність Державної установи "Софіївська виправна колонія (№55)" протиправною та зобов`язання вчинити певні дії щодо виплати в повному обсязі додаткової винагороди за період з 24.02.2022 до 01.06.2022 року;
-стягнути з Державної установи "Софіївська виправна колонія (№55)" на ОСОБА_1 користь суму додаткової винагороди за період з 24.02.2022 до 01.06.2022 року у сумі 53230,44 грн.".
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що питання щодо невиплати грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна, Питання щодо забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби передбачено Порядком забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2013 р. № 578. Порушення її законних прав та інтересів в частині забезпечення речовим майном в наслідок бездіяльності зі сторони суб`єкта владних повноважень обумовлено наступним: - Вимогами п. 1-3, п. 17 Порядку, для створення змоги та необхідних умов для виконання персоналом службових завдань забезпечення речовим майном здійснюється шляхом придбання державною установою «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» для міжрегіональних територіальних органів Мін`юсту з питань виконання кримінальних покарань (далі - міжрегіональні територіальні органи), установ виконання покарань, слідчих ізоляторів... (підстава: п.3 Порядку). Так, внаслідок невиконання відповідачем вимог Порядку її не було забезпечено речовим майном належним чином. Під час звільнення зі служби їй не виплачено грошову компенсацію за належні до видачі предмети речового майна на підставі особистої заяви із розрахунку закупівельної вартості, яка діяла на 1 січня року виникнення права на отримання такого майна. Одночасно з цим слід зазначити, що при звільненні зі служби, відповідачем було оформлено довідку від 28.02.2025 №2 до арматурної карти №11 про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна за формою згідно з додатком 7 Порядку та надано їй для ознайомлення, проте ані нарахування, ані виплати компенсації не відбулося. Аналізуючи зміст повідомлення про нарахованим та виплаченим сумам при звільненні від 28.02.2025 №2 стає зрозумілим, що грошову компенсацію за належні до видачі предмети речового майна їй не нараховано та не виплачено. Сума призначеної до виплати компенсації за належні до видачі предмети речового майна складає 21291,78 грн. (підстава: довідка від 28.02.2025 №2 до арматурної карти №11). Так, Відповідач був зобов`язаний виконати умови Порядку, але з невідомих причин, допустив протиправну бездіяльність, яка фактично позбавила її законних прав та інтересів з питання компенсації за належні до видачі предметів речового майна. Дана вимога узгоджується з позицією Верховного Суду відображеної Постановою Верховного Суду від 30 листопада 2020 року у справі № 480/3105/19 (провадження № К/9901/5696/20) в частині виплати компенсації за належні до видачі предмети речового майна. II. Питання щодо нарахування не повному обсязі та виплати не в повному обсязі додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, за період з 24.02.2022 до 01.06.2022. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09.06.2025 адміністративний позов задоволено частково.
Стягнуто з Державної установи "Софіївська виправна колонія (№55)" на користь позивача грошову компенсацію замість предметів речового майна особистого користування, що підлягають видачі, у сумі 21291 грн. 78 коп.
В іншій частині позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач подала апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не проаналізовано законодавчі та підзаконні акти, які регулюють правовідносини між сторонами спору в частині питань деяких виплат військовослужбовцям.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
У період з 16.06.2006 по 28.02.2025 позивач проходила службу у Державній кримінально-виконавчій службі України, а саме у ДУ "Софіївська виправна колонія (№55)".
Відповідно до Наказу ДУ "Софіївська виправна колонія (№55)" від 28.02.2025 за №70/ОС «Про звільнення ОСОБА_1 » позивача звільнено з Державної кримінально-виконавчої служби за п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).
Як зазначено у Довідці №2 від 28.02.2025 про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна, оформленої ДУ "Софіївська виправна колонія (№55)", загальна сума до виплати позивачу грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна складає 21291 грн. 78 коп.
За довідкою №8-549 від 19.03.2025 про нарахування додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 за №168 підполковнику внутрішньої служби ОСОБА_1 , начальнику відділу по контролю за виконанням судових рішень ДУ "Софіївська виправна колонія (№55)", за період з 24 лютого по 31 травня 2022 року, оформленої ДУ "Софіївська виправна колонія (№55)", позивачу за період з 24 лютого по 31 травня 2022 року було виплачено відповідачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» додаткову винагороду у загальній сумі 26214 грн. 15 коп.
Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача стосовно не виплати компенсації вартості речового майна та додаткової грошової винагороди у розмірі 30 000, 00 грн., позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відповідно ч.ч.1, 2 ст. 23 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України.
Умови грошового і матеріального забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплата праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються законодавством і мають забезпечувати належні матеріальні умови для комплектування Державної кримінально-виконавчої служби України висококваліфікованим персоналом, диференційовано враховувати характер і умови служби чи роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій та професійній діяльності і компенсувати персоналу фізичні та інтелектуальні затрати.
Згідно ч.5 ст. 23 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.
Механізм речового забезпечення персоналу Державної кримінально-виконавчої служби осіб рядового і начальницького складу, спеціалістів, які не мають спеціальних знань, та працівників, які працюють за трудовими договорами визначений Порядком забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2013 року №578 (далі Порядок №578).
Відповідно до абзацу першого пункту 27 Порядку №578 під час звільнення із служби особам рядового і начальницького складу за їх бажанням може видаватися речове майно особистого користування, яке не було ними отримано на день звільнення, або виплачуватися грошова компенсація за нього, розрахована із закупівельної вартості, яка діяла на 1 січня року виникнення права на отримання такого майна.
Пунктом 23 Порядку №578 встановлено, що грошова компенсація замість предметів речового майна особистого користування, що підлягають видачі особам рядового і начальницького складу, виплачується згідно з пунктом 60 цього Порядку на підставі заяви. Вартість предметів речового майна особистого користування визначається Мін`юстом за пропозицією державної установи "Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України" відповідно до їх закупівельної вартості.
Згідно з пунктом 60 Порядку №578 для виплати персоналу грошової компенсації за належні до отримання предмети речового майна особистого користування оформляється довідка про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна за формою згідно з додатком 7 у двох примірниках, перший з яких подається бухгалтерії органу чи установи, підприємства для виплати компенсації, другий додається до арматурної картки.
Таким чином, особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби під час звільнення на підставі їх заяви виплачується грошова компенсацію замість предметів речового майна особистого користування, у зв`язку з чим оформляється відповідна довідка.
Як вбачається з матеріалів справи при звільненні позивача зі служби відповідач видав його довідку про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна, відповідно до якої загальна сума до виплати становить 21291 грн. 78 грн..
За Довідкою №8-549 від 19.03.2025 про нарахування додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 за №168 підполковнику внутрішньої служби ОСОБА_1 , начальнику відділу по контролю за виконанням судових рішень ДУ "Софіївська виправна колонія (№55)", за період з 24 лютого по 31 травня 2022 року, оформленої ДУ "Софіївська виправна колонія (№55)", позивачу за період з 24 лютого по 31 травня 2022 року було виплачено відповідачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» додаткову винагороду у загальній сумі 26214 грн. 15 коп.
Підтвердження виплати вказаної компенсації ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції відповідачем не надано.
Разом з тим, поміж іншого, одним з доводів апеляційної скарги є відсутність фінансового ресурсу щодо погашення заборгованості.
З цього приводу колегія суддів зазначає, що Європейський суд з прав людини у пункті 23 рішення у справі "Кечко проти України" (заява №63134/00, п.п.23, 26) зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчувати виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.
Отже, реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних і чинних, на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян.
Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 у справі №620/1892/19 і від 13 січня 2021 у справі №440/2722/20.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції, що бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачці грошової компенсації за не отримане речове майно в сумі 26214 грн. 15 коп є протиправною.
Стосовно нарахування та виплати додаткової винагороди.
Частиною п`ятою статті 23 передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України Про Національну поліцію, а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.
Пунктами 2 і 3 Постанови № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.
Наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 № 925/5 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України.
Грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премія.
При виплаті грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення, належного за повний місяць, на кількість календарних днів цього місяця. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: допомога для оздоровлення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.
Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнято постанову № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі - Постанова № 168), пунктом 1 якої встановлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно - стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Постановою Кабінету Міністрів України № 350 від 22.03.2023 внесені зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, доповнивши абзац перший після слів та поліцейським словами , а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка.
Постановою Кабінету Міністрів України № 793 від 07.07.2022 внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану: в абзаці першому слова і цифри додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно замінити словами і цифрами додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти беззаперечного висновку, що особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, до яких відноситься позивач, мають право на додаткову винагороду в розмірі 30000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог за період з 24.02.2022 до 01.06.2022 року, суд першої інстанції встановив, що додаткова винагорода позивачеві виплачувалась, проте не у розмірі 30000 грн щомісячно, а в розмірі відповідно до фактично відпрацьованого часу, натомість суд дійшов висновку, що позивач повинен отримати щомісячну додаткову виплату в розмірі 30000 грн.
Разом з цим суд апеляційної інстанції зазначає, що Верховний Суд у постанові від 06.04.2023 у зразковій справі № 260/3564/22, залишеною без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2023, зазначив що зміст внесених постановою КМУ № 793 змін до постанови КМУ № 168 в частині визначення розміру додаткової винагороди до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць замість 30000 гривень щомісячно не свідчить про те, що такі зміни вплинули на розмір додаткової винагороди, адже за загальним правилом заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час, тому визначена урядом пропорційність із прив`язкою до місячного періоду фактично передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень на місяць за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця.
Судом апеляційної інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджено, позивачем не спростовується, що виплата додаткової винагороди, яка передбачена Постановою КМУ №168, була нарахована та проведена ОСОБА_1 , про що зазначено у Довідці №8-549 від 19.03.2025 про нарахування додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 за №168 підполковнику внутрішньої служби ОСОБА_1 , начальнику відділу по контролю за виконанням судових рішень ДУ "Софіївська виправна колонія (№55)", за період з 24 лютого по 31 травня 2022 року, оформленої ДУ "Софіївська виправна колонія (№55)", позивачу за період з 24 лютого по 31 травня 2022 року було виплачено відповідачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» додаткову винагороду у загальній сумі 26214 грн. 15 коп. 
Позивачем не доведено належними та допустимими доказами в межах розгляду даної справи, що нею було відпрацьовано повний період з 24 лютого по 31 травня 2022 року, що б давало право на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень.
Відтак, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що відповідач не допустив протиправну бездіяльність щодо не нарахування та невиплати позивачеві додаткової винагороди в розмірі 30000 грн, адже за період з 24 лютого по 31 травня 2022 року додаткова винагорода нарахована та виплачена позивачу за фактично відпрацьований період згідно з табелем обліку робочого часу.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.06.2025 в адміністративній справі №280/2324/25 - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.06.2025 в адміністративній справі №280/2324/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Білак 

суддя С.В. Чабаненко 

суддя І.В. Юрко