Справа № 420/36939/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить:
визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , що полягає у невнесенні змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо виключення з військового обліку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення ОСОБА_1 з військового обліку за станом здоров`я на підставі довідки військово-лікарської комісії № 38/10/1571 від 22 лютого 2023 року, відповідно до якої він був визнаний непридатним до військової служби за графою ІІ статей 46-б та 48 Розкладу хвороб, затвердженого Положенням про військово-лікарську експертизу, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 402.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 22 лютого 2023 року пройшов ВЛК у тоді ще ІНФОРМАЦІЯ_5 , результати якого відображені у довідці №38/10/1571 від 22 лютого 2023 року та визнаний непридатним до військової служби на підставі статей 46-б та 48 графи ІІ Розкладу хвороб. Відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 , підтверджено, що ОСОБА_1 є непридатним до військової служби. Мав обґрунтовані підстави вважати, що виключений з військового обліку, оскільки в подальшому не отримував жодних повісток, викликів чи повідомлень від ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджувало переконання про завершення всіх формальностей, пов`язаних із перебуванням на військовому обліку. У вересні 2025 року, після встановлення мобільного застосунку «Резерв+» виявив, що у графі «статус» зазначено — «військовозобов`язаний». Такий запис не відповідає фактичним обставинам справи і суперечить вимогам законодавства, оскільки підлягає виключенню з військового обліку з одночасним внесенням відповідних відомостей до його військово-облікового документа та до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг».
ІНФОРМАЦІЯ_7 подали відзив на позовну заяву в якому заперечували проти позовних вимог та зазначили, що за результатами військово-лікарської комісії ОСОБА_1 , визнаний тимчасово непридатний по графі II ст. 46-Б, 48 (наказ МО України Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України №402 від 14.08.2008 р.), відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Протокол від 22.02.2023 року №38. Підлягає переогляду 22.08.2023 року. У Книзі протоколів засідань ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_8 за 2023 рік присутня запис, щодо проходження ОСОБА_1 військово-лікарської комісії 22.02.2023 року. Рішенням ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_9 від 22.02.2023 року Протокол № 38 на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (додаток 1 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке затверджено наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402) зазначений військовозобов`язаний по графі ІІ ст. 46Б, 48 визнаний "непридатним до військової служби тимчасово на 6 місяців". У Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відомості щодо непридатності ОСОБА_1 до військової служби з виключенням з військового обліку відсутні, тобто існують розбіжності між військово-обліковими документами у паперовій формі та даними Єдиного реєстру, які можуть бути усунені відповідно до приписів Порядку №559. Правові підстави для виключення ОСОБА_1 з військового обліку військовозобов`язаних відсутні.
Позивач подав відповідь на відзив у якій зазначив, що наведені у відзиві доводи Відповідача не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються наявними у матеріалах доказами, а саме висновком ВЛК № 38/10/1571 від 22.02.2023 року та тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 , в яких не зазначено строку тимчасової непридатності, дати чи необхідності проходження повторного медичного огляду, що свідчить про встановлення стійкої непридатності до військової служби, а не тимчасового обмеження. За відсутності належного та доведеного виклику Позивача до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для проходження повторної військово-лікарської комісії чи виконання інших облікових дій, у Позивача не виникало жодного обов`язку з`являтися до ТЦК та СП або ініціювати такі дії самостійно.
Судом встановлені такі обставин по справі.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_10 як військовозобов`язаний другої категорії загального військового обліку солдатів та сержантів запасу за військовою спеціальністю «ВОС 100915А». Користується правом на відстрочку. Відстрочка надана до 02.02.2026 року на підставі інформації про інвалідність з ЄІССС. Відмітки про виключення позивача з військового обліку відсутні.
22 лютого 2023 року він пройшов військово-лікарську комісію (ВЛК) при ІНФОРМАЦІЯ_5 (нині ІНФОРМАЦІЯ_7 ). 
За результатами проведеного медичного огляду, що відображені у довідці ВЛК №38/10/1571 від 22 лютого 2023 року, ОСОБА_1 був визнаний непридатним до військової служби на підставі статей 46-б та 48 графи ІІ Розкладу хвороб, затвердженого Положенням про військово-лікарську експертизу, введеним у дію наказом Міністерства оборони України №402 від 14 серпня 2008 року (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). 
Відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 є непридатним до військової служби за графою ІІ статей 46-б та 48 Розкладу хвороб Положення №402.
Згідно Книги протоколів засідань ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_8 за 2023 рік зазначена інформація щодо проходження ОСОБА_1 військово-лікарської комісії 22.02.2023 року.
У колонці « 5» вказаної книги відображено, що Постановою ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_11 від 22.02.2023 року Протокол № 38 на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби по графі ІІ ст. 465, 48, тимчасово на 6 місяців.
У вересні 2025 року, після встановлення мобільного застосунку «Резерв+», Позивач виявив, що у графі «статус» зазначено — «військовозобов`язаний». Шляхом подання адвокатського запиту звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_12 з проханням видати наказ про виключення з військового обліку у зв`язку з визнанням непридатним до військової служби за станом здоров`я, відповідно до довідки військово-лікарської комісії №38/10/1571 від 22 лютого 2023 року та внести відповідні відомості про виключення з військового обліку до військово-облікового документа ОСОБА_1 , оновити інформацію у Єдиному державному реєстрі військовозобов`язаних.
Відповідачі відповіді на вказаний запит не надали і спростовують позицію позивача з підстав наведених у відзиві.
Позивач вважає, що відповідач вчиняє протиправну бездіяльність, щодо невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо виключення його з військового обліку. 
30.10.2025 року позивач звернувся з цим позовом до суду.
26.12.2025 року ОСОБА_1 вже особисто подав заяву до ІНФОРМАЦІЯ_12 щодо внесення зміни до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та виключення його з військового обліку на підставі довідки ВЛК №38/10/1571 від 22 лютого 2023 року.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 65 Конституції України - захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ).
Згідно з ч. 1, 3 та 4 ст. 33 Закону №2232-XII військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Військовий облік військовозобов`язаних та резервістів за призначенням поділяється на загальний і спеціальний.
Частиною 5 ст. 33 Закону №2232-ХІІ визначено, що військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (ч.1 ст.34 Закону №2232-ХІІ).
Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, визначені в Законі України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16.03.2017 №1951-VIII (далі - Закон №1951-VIII)
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону №1951-VIII - Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Основними завданнями Реєстру є: 
1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 
2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 
3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (ч.1 ст.2 Закону №1951-VIII).
За приписами ч. 8, 9 ст. 5 Закону №1951-VIII органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: 
1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 
2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Права та обов`язки призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначені ст. 9 Закону №1951-VIII, до яких віднесено, що призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: 
1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; 
2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Частинами 1, 3 ст.14 Закону № 1951-VIII передбачено, що ведення Реєстру включає:
1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним;
2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами;
3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення.
Актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.
На виконання ч. 5 ст. 33 Закону №2232-ХІІ Кабінет Міністрів України затвердив Порядок організації ведення військового обліку військовозобов`язаних, призовників та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 (далі - Порядок №1487), пунктом 2 якого визначено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Головною вимогою до системи військового обліку є постійне забезпечення повноти та достовірності даних, що визначають кількісний склад та якісний стан призовників і військовозобов`язаних (п.6 Порядку №1487).
Військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів. Для внесення запису/актуалізації даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ними надаються персональні дані відповідно до вимог Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" (п.20 Порядку №1487).
Відповідно до приписів п. 79 Порядку №1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, з-поміж іншого:
організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці;
здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством;
організовують взаємодію з державними органами, підприємствами, установами та організаціями щодо строків та способів звіряння даних списків персонального військового обліку та карток первинного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також їх оповіщення;
організовують та забезпечують зберігання облікової документації призовників, військовозобов`язаних та резервістів, персональних даних, які містяться в них;
проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього;
виконують архівно-довідкову роботу з питань військового обліку;
виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до ч. 6 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:
1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;
2) припинили громадянство України;
3) визнані непридатними до військової служби;
4) досягли граничного віку перебування в запасі.
У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.
Відповідно до пунктів 1, 3, 4 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559 (далі Порядок № 559), військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 “Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа”
Відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває або був виключений з військового обліку Збройних Сил, СБУ, розвідувального органу, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У разі коли відомості, зазначені у графах 1-5, 13 та 14 військово-облікового документа на бланку, не відповідають відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, він вважається недійсним (крім військово-облікових документів військовозобов`язаних та резервістів СБУ, розвідувальних органів).
Відповідність відомостей, зазначених у військово-обліковому документі на бланку, відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, перевіряється через: 
Портал;
районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відділ (орган СБУ, розвідувальний орган).
У разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ, розвідувальних органів або громадян України, звільнених у відставку із зазначених органів), громадянин України для внесення відповідних змін повинен скористатися засобами Порталу або особисто звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, його відділу за місцем перебування на військовому обліку.
Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.
У разі невідповідності відомостей, зазначених у військово-обліковому документі у паперовій формі (зокрема відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу), відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, призовник, військовозобов`язаний або резервіст, який перебуває на військовому обліку, або громадянин України, який був виключений з військового обліку (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ, розвідувальних органів або громадян України, звільнених у відставку із зазначених органів), повинен сформувати військово-обліковий документ в електронній формі відповідно до пункту 6 цього Порядку. Зміни у військово-облікові документи у паперовій формі зазначених громадян України не вносяться, а військово-облікові документи у паперовій формі, відомості в яких не відповідають відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, вважаються недійсними.
У цій справі встановлено, що відповідно до висновку ВЛК № 38/10/1571 від 22.02.2023 року, ОСОБА_1 було визнано непридатним до військової служби, що відображено у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 без зазначення строку тимчасової непридатності. 
В той же час, у відповідача, відповідно до їх облікових даних наявна інформація, що позивач визнаний непридатним до військової служби тимчасово на 6 місяців і у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості щодо непридатності ОСОБА_1 до військової служби з виключенням з військового обліку відсутні.
Вищезазначене, суд розглядає як розбіжності у письмових документах, що наявні у позивача та інформацією з Єдиного реєстру, а також даними ІНФОРМАЦІЯ_12 , який здійснює військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, оскільки згідно інформації із Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з 22.02.2023 по теперішний час перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_13 як військовозобов`язаний другої категорії загального військового обліку солдатів та сержантів запасу за військовою спеціальністю «ВОС 100915А». Користується правом на відстрочку. Відстрочка надана до 02.02.2026 року. Відстрочка надана на підставі інформації про інвалідність з ЄІССС. Відмітки про виключення позивача з військового обліку відсутні.
Суд не погоджується з обґрунтуваннями позивача, що відомості зазначені у довідці військово-лікарської комісії №38/10/1571 від 22 лютого 2023 року та у його тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного є достатніми для внесення цих відомостей у Єдиний реєстр, оскільки визнавши такі докази достатніми, фактично суд повинен надати їм перевагу над іншими доказами, такими як записи у Книзі протоколів засідань ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_8 за 2023 рік, відомостями з Єдиного реєстру, які є відмінними від перших. Іншими словами. позивач просить усунути виявлені розбіжності шляхом винесення судового рішення, а не у спосіб передбачений законодавством.
На думку суду, розбіжності у письмових військово-облікових документах позивача та інформацією із Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів підлягають усуненню відповідно до Порядку № 559 та Закону №1951-VIII - через Портал або шляхом особистого звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, його відділу за місцем перебування на військовому обліку, оскільки дані зазначені у його облікових документах відповідно до законодавства є недійсними. Іншого способу усунення розбіжностей діючим законодавством не передбачено.
Тобто, порядок дій як військовозобов`язаного, так і органу відповідального за військовий облік та ведення Єдиного реєстру чітко внормований, наведений судом вище є логічним та передбачає вчинення активних дій саме позивачем.
Таким чином, суд констатує наявність розбіжностей між паперовими військовообліковими документами позивача, даними Єдиного реєстру та обліковими даними ІНФОРМАЦІЯ_12 , які підлягають усуненню в порядку та у спосіб визначений законодавством.
Суд зазначає, що надані позивачем довідка військово-лікарської комісії № 38/10/1571 від 22 лютого 2023 року та тимчасове посвідчення, як докази не мають жодних переваг над доказами наданими відповідачем - Книгою протоколів засідань ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_8 за 2023 рік та інформацією з Єдиного реєстру і не можуть бути достатніми для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. ст. 75, 76 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд зазначає, що докази на які посилається позивач не є за внутрішнім переконанням суду достатніми для підтвердження заявлених позовних вимог.
При цьому слід зазначити, що в адміністративному процесі діє принцип презумпції винуватості суб`єкта владних повноважень і тягар доказування відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладається виключно на відповідача (державний орган, посадову особу).
Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. А тому суд стверджує, що надані позивачем докази не мають жодних переваг над доказами відповідача та його посиланнями на приписи законодавства щодо таких ситуацій.
Як встановлено судом, позивач на момент звернення до суду з цим позовом та подання заяви про уточнення позовних вимог не скористався жодним із вищезазначених способів усунення розбіжностей.
Посилання позивача на звернення адвоката до ІНФОРМАЦІЯ_12 від 17.09.2025 року, як на підставу для усунення розбіжностей суд відхиляє, оскільки адвокатський запит не є заявою особи у розумінні ЗУ “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів” №1951-VІІІ, Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів №1487 та Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 16.05.2024 № 559.
Таким чином, позивач до звернення в суд з цим позовом, особисто жодних заяв до уповноважених органів адміністрування володільця Реєстру яким є територіальний центр комплектування та соціальної підтримки не звертався та відповідних заяв не подавав, що свідчить про не доведення заявлених позовних вимог.
В той же час, Позивач, після відкриття провадження у цій справі, 07.01.2026 року надав суду докази подання до відповідачів вже особистої заяви від 26.12.2025 року щодо внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та виключення його з військового обліку на підставі довідки ВЛК №38/10/1571 від 22 лютого 2023 року. 
Відповідачі надали суду відзив 14.01.2026 року, в якому жодним чином не відобразили про надходження вказаної заяви ОСОБА_1 та результати її розгляду. Не надійшло до суду після цього і інших заяв від сторін, щодо вказаної заяви.
Незважаючи на те, що суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру з підстав вищенаведених, в тому числі і підстав відсутності особистого звернення позивача, суд зазначає, що метою звернення позивача до суду є виключення його з Єдиного реєстру військовозобов`язаних, про що він вже особисто подав заяву від 26.12.2025 року, а тому у суду наявні підстави для застосування приписів ч. 2 ст. 9 КАС України відповідно до якої, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суд зазначає, що особиста заява ОСОБА_1 від 26.12.2025 року є такою, що подана на виконання приписів Порядку № 559 та підлягає розгляду в п`ятиденний термін, але не є розглянутою. Відповідно, суд вважає необхідним зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_7 розглянути вказану заяву та прийняти відповідне рішення.
Оскільки у задоволенні позовних вимог заявлених позивачем відмовлено, але судом застосовані приписи ч.2 ст. 9 КАС України і суд вийшов за межі заявлених позовних вимог, суттєво відмінних від заявлених, суд не вбачає підстав для стягнення судових витрат на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 241-246, 262, 293 КАС України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_7 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) розглянути заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) від 26.12.2025 року в порядку та строки визначені ЗУ “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів” №1951-VІІІ, Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів №1487, Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 16.05.2024 № 559 та прийняти відповідне рішення.
У задоволені інших позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.