Справа №571/431/23
Провадження № 2/571/6/2026

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

25 травня 2026 року селище Рокитне
Рокитнівський районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді Верзун О.П.,
за участю секретаря судового засідання Шупрудько І.М.,
представника позивача - Сечка С.В., відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у залі суду, в режимі ВКЗ з представниками сторін, цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» до ОСОБА_2 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування,-,-
в с т а н о в и в :
Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 13.11.2020 року мала місце ДТП за участю автомобілів марки «DAF» номерний знак НОМЕР_1 (автомобіль потерпілого, яким керував водій ТОВ «Транскомгруп» та «Volkswagen» номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 ( відповідач). Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Рокитнівського районний суд Рівненської області від 08.12.2020 винним у ДТП визнано відповідача. На момент ДТП транспортні засоби були забезпечені. 
Страхувальник звернувся до ПАТ «СК`УСГ» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Пошкодження автомобіля потерпілого визнано страховим випадком. Розрахунок страхового відшкодування проведено на основі звіту № 7559 , страхового акту № ДККА -73808, розрахунку суми страхового відшкодування від 15.03.2021 року. 
Позивач, відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту виплатив страхове відшкодування у розмірі 203094.14 грн. та звернувся до страхової компанії відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, за якою виплачено 124829,50 грн.
Позивач, посилаючись на положення ст. 993, ст. 1194 ЦК України, просить стягнути з відповідача різницю між сумою страхового відшкодування сплаченою за договором добровільного страхування наземного транспорту та сумою страхового відшкодування, виплаченого за полісом № АР 4677467, а саме 78264,64грн. (203094,14 – 124829,50=78264,64) та судовий збір, сплачений в розмірі 2684,00 грн.
Від відповідача надійшли пояснення ( а.с. 119 -122 ), в яких позовні вимоги він заперечує. Крім того, судом розглянуто клопотання представника відповідача про залучення ПрАТ «СК`Перша», про витребування у позивача оригіналу доказу та про призначення судової атотоварознавчої експертизи судом розглянуто. Ухвалою суду від 25 січня 2024 року у задоволенні клопотання про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та залучення ПАТ «СК «Перша» відмовлено, клопотання про витребування оригіналу доказу, а саме: звіту про оцінку з додатками -задоволено. 
27.11.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Позивач спростовує заперечення відповідача та зазначає наступне. Розрахунок суми страхового відшкодування здійснювався на підставі Звіту № 7559 про оцінку вартості (розміру) збитків заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 12.01.2021 року. Згідно звіту, ринкова вартість автомобіля «DAF» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 421537,92 грн, вартість відновлювального ремонту становить 413868,65грн, значення коефіцієнту фізичного зносу 0.6848. вартість матеріального збитку з урахуванням ПДВ (та з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 0.6848) становить 152915,440 грн., вартість матеріального збитку без урахування ПДВ (та з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 0.6848) становить 127429,50 грн.
Особливості розрахунку суми страхового відшкодування за договорами майнового страхування (КАСКО) регулюються положеннями Закону України «Про страхування». Стаття 25 Закону передбачає, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводяться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, що складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, визначеній страховиком. Пунктом 11.3 договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0101-00682 від 05.12.2019 року встановлено, що сума страхового відшкодування здійснюється страхувальником без врахування зносу. Виходячи із зазначеного пункту договору, вбачається, що ПРАТ «СК «УСГ» повинно було здійснити виплату страхового відшкодування у розмірі повної вартості відновлювального ремонту, визначеної у Звіті № 7559 і така сума складає становить 413868 грн 65 коп. 
Відповідальність власника автомобіля «VOLKSWAGEN» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 була застрахована в ПРАТ «СК «ПЕРША» полісом обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР4677467 з лімітом відповідальності за шкоду завдану майну потерпілого в розмірі 130000 грн 00 коп, у зв`язку з чим ПРАТ «СК «ПЕРША» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПРАТ «СК «УСГ» в розмірі 124829 грн 50 коп (сума страхового відшкодування з урахуванням зносу автомобіля «DAF» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Посилаючись на ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якою передбачено що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. За таких обставин, ПРАТ «СК «ПЕРША», як страховик за полісом ОСЦПВВНТЗ, здійснив виплату страхового відшкодування у відповідності до приписів ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За таких обставин, відповідач повинен відшкодувати на користь ПРАТ «СК «УСГ» різницю між сумою страхового відшкодування за договором майнового страхування і сумою страхового відшкодуванням сплаченого за полісом ОСЦПВВНТЗ, що становить 78264 грн 64 коп. ( а.с. 155-158 ) 
09.04.2024 задоволено клопотання представника відповідача та призначено судову авто-товарознавчу експертизу, провадження у справі зупинено ( а.с. 210 ).
Після надходження висновку експерта, провадження у справі поновлено згідно ухвали суду від 09 березня 2026 року. 
Представник позивача в судовому засіданні позов просив задоволити в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, із врахуванням відповіді на відзив та стягнути з відповідача кошти, сплачені понад ліміт відповідальності відповідача та виходити із суми відновлювального ремонту транспортного засобу. 
Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечував у повному обсязі, оскільки вважає позовні вимоги безпідставними Посилаючись на практику ВП ВС від 04.07.2018 , вважає, що покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника таким, що суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідач застрахував свою відповідальність в ПрАТ «СК «Перша», визначено ліміт відповідальності 130000грн. Посилаючись на звіт № 7559 від 12.01.2021 вказує, що вартість автомобіля С- 421537,92 грн., вартість ремонту автомобіля Свр-413863,85 грн., вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу Сврз-127429,50 (без ПДВ). Так як вартість ремонту (Свр-413863,85грн.) є меншою, ніж вартість автомобіля (С – 421537,92 грн.), то сумою збитку є вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу (Сврз – 127429,50 без ПДВ). Згідно ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна з врахуванням зносу здійснюється безпосередньо за рахунок потерплої особи, сума , що відповідає розміру оціненої шкоди . зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Посилаючись на ст. 993 ЦК України, відповідно до якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи, відповідальної за завдані збитки. Отже, якби страхувальник автомобіля «DAF» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 не мВ би договору добровільного страхування КСАКО, то в цьому випадку він міг би отримати страхове відшкодування за завдану йому шкоду в розмірі 124829,50 грн., як це передбачено ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а не ст. 30 цього ж Закону ( в якій йдеться про порядок розрахунку збитку у випадку економічної недоцільності ремонту-коли вартість ремонту перевищує вартість автомобіля). І, якби відповідач не застрахував свою відповідальність з лімітом 130000грн. за полюсом ОСЦПВВНТЗ АР/4677467, то тоді б у нього виник обов`язок сплатити потерпілому суму збитку - 127429,50 грн. На його думку, закон обмежує право вимоги потерпілого розміром вартості відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу (значення Сврз - згідно Методики товарознавчої експертизи), яка дорівнює вартості матеріального збитку (У-згідно Методики), за умови, що вартість ремонту ( СВР- згідно Методики) не перевищує вартість автомобіля (значення С-згідно Методики). Просить звернути увагу, що позивач визначив розмір страхового відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування на умовах Угоди про розмір страхового відшкодування від 08.02.2021. Вважає, що сума страхового відшкодування визначена без врахування положень ст. 993 ЦК України, ст. 29 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Методики товарознавчої експертизи, оскільки ця сума стосується виключно правовідносин страховика ПРАТ «СК «УСГ» та страхувальника ТОВ «Транскомгруп» за договором КАСКО. Умови добровільного страхування КАСКО не поширюються на третіх осіб,в т.ч. правовідносини за участю ОСОБА_2 , оскільки регулюються ст. 993 ЦК України, ст. 29 Закону. Положення ст. 30 Закону на відповідача ОСОБА_2 не поширюються , оскільки не встановлено факт економічної недоцільності ремонту автомобіля. Оскільки сукупна сума завданої шкоди знаходить в межах ліміту 130000 грн., встановленого полісом страхування відповідача, то рахує, то вимоги позивача суперечать ст. 1194 ЦК України. Таким чином, просить відмовити у позові, так як позивач обгрунтовує свої вимоги не вартістю транспортного засобу, завданої йому шкоди, а згідно умов добровільного страхування, де вказано відшкодування у випадку 70 % його знищення, що спростовується висновком експерта. Отже, стягненню підлягає вартість ремонту за мінусом страхової виплати. Доказів оплати вартості ремонту у матеріалах справи не має, тобто існує теоретично, ймовірно та не виключає безпідставне збагачення. Економічно - обгрунтована вартість завданого збитку - 95545,56 грн., а сплачено 127429,50 грн. В даному випадку відносини, що між сторонами є деліктними, а не договірними. 
Заслухавши доводи представника позивача та заперечення представника відповідача, з`ясувавши фактичні обставини у справі, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з виплатою позивачем як страховиком, відшкодування потерпілому, відповідальність якого застрахована цим страховиком за договором добровільного страхування КАСКО , та переходом до останнього права вимоги до відповідача як завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах, що перевищує ліміт відповідальності завдавача шкоди.
Отже, до спірних правовідносин, що виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Закону України «Про страхування», який був чинний на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №85/96-ВР) та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV).
Законом України «Про страхування», який був чинний на час виникнення спірних правовідносин урегульовано відносини у сфері страхування і ринку страхових послуг, посилення страхового захисту майнових інтересів підприємств, установ, організацій та фізичних осіб.
Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 Закону №85/96-ВР).
Відповідно до приписів ст. 629 ЦК України закріплено обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).
Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.
Відповідно до частини 2 статті 8 Закону страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Згідно з приписами частини 1 та 2 статті 9 Закону, страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.
До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток (стаття 27 Закону №85/96-ВР).
За змістом положень статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( №1961-IV) до 01.01.2025 урегульовував відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
У статті 6 Закону №1961-IVвизначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Відповідно до положень пункту 22.1. статті 22 Закону №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно з приписами статті 29 Закону №1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).
У статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно із статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України).
У разі наявності юридичних фактів, передбачених статтею 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до її страховика.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) виснувано, що «стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316 цс 18) зроблено висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV).
Такий висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленій 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), і відступати від неї не вбачається підстав.
У постанові Верховного Суду від 02 червня 2021 року в справі № 755/518/19 (провадження № 61-22992св19) зроблено висновок про те, що відповідно до частини першої статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Таким чином, розрахунок суми страхового відшкодування здійснюється згідно із умовами договору та вимогами спеціального законодавства.
Судом встановлені наступні фактичні обставини. 
13.11.2020 року на автодорозі Городище – Старокостянтинів мала місце дорожньо – транспортна пригода за участю автомобіля «VOLKSWAGEN» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «DAF» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Внаслідок дорожньо – транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.
За наслідками ДТП ОСОБА_2 визнано винним у порушенні ПДР та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУПАП, що підтверджується постановою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 08.12.2020 року у справі про адміністративне правопорушення № 571/1649/20 ( а.с.17).
На момент дорожньо – транспортної пригоди обидва транспортні засоби були забезпечені. 
Майнові інтереси власника автомобіля «DAF» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 були застраховані в ПРАТ «СК «УСГ» за договором добровільного страхування наземного транспорту № 28-0101-00682 від 05.12.2019 року. Страхувальником транспортного засобу під керуванням потерплого виступало ТОВ «Транскомгруп», яке є його власником ( а.с. 4-15 та 16).
Згідно звіту, ринкова вартість автомобіля «DAF» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 421537 грн 92 коп, вартість відновлювального ремонту становить 413868 грн 65 коп, значення коефіцієнту фізичного зносу 0.6848. Звідси, вартість матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 152915 грн. 40 коп. ( а.с. 23-33) 
Отже, згідно висновку за результатами звіту № 7559 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу станом на дату оцінки - 152915,40 грн. (включаючи ПДВ на запчастини, матеріали. Фарбування та роботу) ( а.с. 27).
13.11.2020 страхувальник ТОВ «Транскомгруп» звернулось до свого страховика – ПАТ СК «Українська страхова група» із заявою про настання страхового випадку ( а.с. 18-21).
15.03.2021 страховик ПАТ «СК «УСГ» в особі директора визнала ДТП страховим випадком та затвердила страховий акт № ДККА-73808, а також здійснено розрахунок суми страхового відшкодування ( а.с. 34, 35). 
Як пояснив представник позивача, даний розрахунок проведено на підставі договору добровільного страхування, Звіту № 7559 про оцінку вартості (розміру) збитків заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 12.01.2021 року, ПАТ «СК «УСГ».
15.03.2021 ПАТ «СК «УСГ» здійснило виплату отримувачу - ТОВ «Транскомгруп» страхового відшкодування в розмірі 203094 грн. 14 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 6398 від 15.03.2021 ( а.с. 38).
Особливості розрахунку суми страхового відшкодування за договорами майнового страхування (КАСКО) регулюються положеннями Закону України «Про страхування». 
Стаття 25 Закону передбачає, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводяться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, що складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, визначеній страховиком.
Відповідно до п. 11.3 договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0101-00682 від 05.12.2019 року встановлено, що сума страхового відшкодування здійснюється страхувальником без врахування зносу, крім випадків загибелі ТЗ та викрадення ( а.с 5). З наведеного слідує, що ПАТ «СК «УСГ» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі повної вартості відновлювального ремонту, визначеної у Звіті № 7559 і така сума складає становить 413868 грн 65 коп. відповідно до договору добровільного страхування від 05.12.2019, ( а.с 23, 4-5).
08.02.2021 року між ПАТ «СК «УСГ» та Страхувальником за договором добровільного страхування наземного транспорту № 28-0101-00682 від 05.12.2019 року укладено Угоду про розмір страхового відшкодування до Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0101-00682 від 05.12.2019 року, згідно умов якої, сторони визначили (зменшили) розмір страхового відшкодування в розмірі 203094 грн 14 коп.( а.с 36-37).
Платіжним дорученням підтверджується виконання ПАТ «СК «УСГ» своїх зобов`язань за договором добровільного страхування. 
Оскільки на момент дорожньо – транспортної пригоди, цивільно правова відповідальність власника автомобіля «VOLKSWAGEN» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 була застрахована в ПРАТ «СК «ПЕРША» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР4677467 в статусі діючий ( а.с. 40), представник ПАТ «СК «УСГ» Гедз Ю.В. 24.03.2021 звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування до ПАТ «СК «ПЕРША» ( а.с. 22).
06.07.2021 ПРАТ «СК «ПЕРША» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПРАТ «СК «УСГ» в розмірі 124829 грн 50 коп, тобто з урахуванням зносу автомобіля «DAF» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та ліміту відповідальності страховика встановленого за полісом ОСЦПВВНТ3 у розмірі 130 000,00 грн (а.с. 39).
Представник відповідача доводить, що вказаною виплатою, яку провів страховик забезпеченого транспортного засобу автомобіля «VOLKSWAGEN» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 за договором ОСЦПВВНТ3 покрито завдані потерпілому збитки, відповідно вимоги позивача про стягнення з відповідача різниці між завданою шкодою та проведеною виплатою підлягають відхиленню. 
В обґрунтування наведеного, представник відповідача посилається на висновок експерта № 244.24 СЕУ судово-транспортної експертизи автомобіля «DAF» від 18.02.2026.
Дослідивши висновок експерта № 244.24 СЕУ судово-транспортної експертизи автомобіля «DAF» від 18.02.2026, судом встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «DAF» реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого в ДТП 13.11.2020, станом на момент ДТП становить без ПДВ 95545,56 грн. Ринкова вартість автомобіля без врахування пошкоджень наявних після ДТП 13.11.2020 року, станом на момент ДТП, становить 423059,29 грн. Ринкова вартість з врахуванням пошкоджень, наявних після ДТП становить 311867,96 грн. Разом з тим, експерт у п. 4 зазначає, що проведення інтернет аукціону без порушень Методики товарознавчої експертизи та оцінки КТЗ зареєстрованої в Мінюсті 24.11.2003 року № 1074/8395 застосовується для визначення утилізаційної вартості, оскільки така не визначається, в проведенні інтернет аукціону не має потреби (а.с. 228-248).
Згідно положень ст.76 ЦПК України,доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Отже, належність доказів - це спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами у процесі встановлення об`єктивної істини. 
Згідно зі ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Допустимим є доказ, отриманий без порушення закону. Недопустимими, відповідно, є докази, отримані з порушенням закону. Недопустимими також є докази, одержані з неправдивих показань свідка, завідомо неправдивого висновку експерта, фальшивих документів або речових доказів, тобто з порушенням процесуального порядку формування засобів доказування.
Суд не приймає до уваги звіт про оцінку транспортного засобу автомобіля марки «DAF» реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки вартість аварійного транспортного засобу, визначено суб`єктом оціночної діяльності за методом який суперечить Методиці, виходячи з Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Надаючи оцінку висновку судового експерта № 244.24 СЕУ судово-транспортної експертизи автомобіля «DAF» від 18.02.2026, суд враховує що відповідно до ч.1, 2, 7 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. У висновку експерта попереджається про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
З огляду на наведене, оцінивши зібрані у справі докази, суд надає перевагу належному та допустимому доказу у підтвердження вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля - висновку експерта № 244.24 СЕУ судово-транспортної експертизи автомобіля «DAF» від 18.02.2026, який складено атестованим судовим експертом Картавовим Ю.О. 
Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до частини першої статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди.
Оскільки судом не встановлено недостатності суми страхового відшкодування для повного відшкодування завданої шкоди, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог. .
Статтями 28, 29 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.
Статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Враховуючи ту обставину, що різниця між ринковою вартістю пошкодженого транспортного засобу без врахування пошкоджень наявних після ДТП та з врахуванням таких пошкоджень складає 111191,33 грн. ( 423059,29 грн. - 311867,96 грн.), підстави вважати про фізичну загибель транспортного засобу у суду відсутні. 
Крім того, експертом визначено вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля DAF» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на момент ДТП - 95545,56 грн. ( без ПДВ). 
Страховиком відповідача ПРАТ «СК «ПЕРША» виплачено страхового відшкодування на рахунок ПРАТ «СК «УСГ» в розмірі 124829 грн 50 коп., що є більшою, ніж визначена у висновку експерта шкода (95545,56 грн.), в тому числі, і з врахуванням ПДВ, який складає 20 %.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» за цим позовом.
Керуючись ст.4,12,81,263-265,268 ЦПК України, суд
вирішив:
У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» до ОСОБА_2 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування відмовити. 
Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони по справі: 
позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група», ЄДРПОУ 30859524, адреса: 03038, м. Київ, вул. І. Федорова, 32, літера А; 
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований : АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_3 
Повний текст рішення суду складено 25.05.2026 року.
Суддя: