18.06.26   Справа № 469/1480/25
2/469/389/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2026 року селище Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді - Тавлуя В.В., 
за участю секретаря судового засідання - Надич В.В., 
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 - не з`явився, 
представник позивача адвокат Старчеус О.П. - не з`явився, 
представник відповідача Березанського відділу ДВС 
у Миколаївському районі Миколаївської області 
Південного МУМЮ (м.Одеса) - не з`явився, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1  до Березанського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про скасування арешту з нерухомого майна,-

в с т а н о в и в:

Позивачка 13 листопада 2025 року звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері позивачки ОСОБА_1 вона є спадкоємцем її майна; 19 вересня 2025 року з приводу прийняття спадщини позивачка звернулась до приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Мартинюк О.Б., якою було заведено спадкову справу. 
При заведенні спадкової справи нотаріусом також було встановлено, що в Державному реєстрі речових право на нерухоме майно та їх обтяжень міститься запис про арешт усього нерухомого майна належного спадкодавиці ОСОБА_2 
16 вересня 2025 року позивачка звернулася до виконавчої служби із заявою про зняття арешту з майна ОСОБА_1 
18 вересня 2025 року Березанським відділом ДВС у Миколаївському районі Миколаївської області позивачці відмовлено у знятті арешту і рекомендовано звернутися до суду.
Згідно з відповіддю Березанського відділу ДВС у Миколаївському районі Миколаївської області від 21.10.2025 № 43164/20.5-34, за даними інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно при примусовому виконанні виконавчих документів державним виконавцем відділу внесено записи про обтяження майна боржника ОСОБА_1 :
- виконавчого листа від 03.09.2012 № 2а-3100/12/1470, виданого Миколаївським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління ПФУ в Березанському районі боргу у розмірі 4010,30 грн., державним виконавцем відділу 03.10.2012 внесено запис про обтяження № 53727944 - арешт нерухомого майна в рамках виконавчого провадження № 34992210; виконавче провадження завершено 28.12.2012 у зв`язку з поверненням виконавчого документа стягувачу (п.2 ч.І ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»); 
- виконавчого листа від 03.09.2012 №2а-3100/12/1470, виданого Миколаївським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління ПФУ в Березанському районі боргу у розмірі 4010,30 грн., державним виконавцем відділу 18.09.2012 внесено запис про обтяження № 53727944 - арешт нерухомого майна в рамках виконавчого провадження № 34336599; виконавче провадження завершено 24.10.2012 у зв`язку з поверненням виконавчого документа стягувачу (п.2 ч.І ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»); 
- виконавчого листа від 08.02.2012 № 2а-4530/11/1470 виданого Миколаївським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління ПФУ в Березанському районі боргу у розмірі 1410,60 грн., державним виконавцем відділу 13.03.2012 року внесено запис про обтяження № 53727931 - арешт нерухомого майна в рамках виконавчого провадження № 31661274; виконавче провадження завершено 24.10.2012 у зв`язку з поверненням виконавчого документа стягувачу (п.2 ч.І ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»).
Зняття арешту з майна не можливо через знищення матеріалів виконавчих проваджень № 3492210, 34336599, 31661274 у зв`язку зі сплином трирічного строку зберігання.
Оскільки накладений арешт порушує право позивачки на спадкування, позивачка просить скасувати арешт нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений на підставі постанови державного виконавця ВДВС Березанського РУЮ від 18.09.2012 про арешт, серія та номер 34336599, реєстраційний номер обтяження 53727939.

Ухвалою суду від 02 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.32).
У судове засідання позивач та його представник адвокат Старчеус О.П. не з`явилися, представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог (а.с.37). 
Представник відповідача Березанського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)  у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином; відзив на позовну заяву суду не надав.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав від 15.02.2024 року, у реєстрі наявна інформація про державну реєстрацію обтяжень за №53727939 від 18.09.2012 року нерухомого майна - земельної ділянки площею 0,25 га кадастровий номер 4820980300:10:044:0003, на підставі постанови державного виконавця ВДВС Березанського РУЮ №34336599 від 18.09.2012 року; обтяжувач Березанський ВДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса); особа, майно якої обтяжується ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 13008936 від 18.09.2012 року; відомості про реєстрацію до поновлення (перенесення) - Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 13008936, 18.09.2012, все нерухоме майно (а.с.24). 

Як вбачається з відповіді Березанського відділу ДВС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 21 жовтня 2025 року та довідки АСВП ВП-спецрозділ, за даними інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно при примусовому виконанні виконавчих документів державним виконавцем відділу внесено записи про обтяження майна боржника ОСОБА_1 :
- виконавчого листа від 03.09.2012 № 2а-3100/12/1470, виданого Миколаївським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління ПФУ в Березанському районі боргу у розмірі 4010,30 грн.; державним виконавцем відділу 03.10.2012 року внесено запис про обтяження № 53727944 - арешт нерухомого майна в рамках виконавчого провадження № 34992210; виконавче провадження №34992210 завершено 28.12.2012 у зв`язку з поверненням виконавчого документа стягувачу (п.2 ч.І ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»); строк повторного пред`явлення - 28.12.2013 року ; 
- виконавчого листа від 03.09.2012 року №2а-3100/12/1470, виданого Миколаївським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління ПФУ в Березанському районі боргу у розмірі 4010,30 грн.; державним виконавцем відділу 18.09.2012 року внесено запис про обтяження № 53727944 - арешт нерухомого майна в рамках виконавчого провадження № 34336599; виконавче провадження №34336599 завершено 24.10.2012 року у зв`язку з поверненням виконавчого документа стягувачу (п.2 ч.І ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»); строк повторного пред`явлення - 24.10.2013 року ;
- виконавчого листа від 08.02.2012 року № 2а-4530/11/1470, виданого Миколаївським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління ПФУ в Березанському районі боргу у розмірі 1410,60 грн.; державним виконавцем відділу 13.03.2012 року внесено запис про обтяження № 53727931 - арешт нерухомого майна в рамках виконавчого провадження № 31661274; виконавче провадження 31661274 завершено 24.10.2012 року у зв`язку з поверненням виконавчого документа стягувачу (п.2 ч.І ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»); строк повторного пред`явлення - 24.10.2013 року;
Зняття арешту з майна не можливо через знищення матеріалів виконавчих проваджень № 3492210, №34336599, №31661274 у зв`язку зі сплином трирічного строку зберігання (а.с.16-23).

Згідно зі свідоцтвом про смерть від 09 вересня 2025 року, ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12). 
Позивачка ОСОБА_1 є донькою померлої ОСОБА_1 і прийняла спадщину після її смерті, що вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с.13), Витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі (а.с.25), письмового повідомлення та довідки нотаріуса (а.с.26, 43). 
Як вбачається з Роз`яснення приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Мартинюк О.Б. від 06.11.2025 року за №132/01-16, нотаріусом повідомлено позивачку ОСОБА_1 про те, що при  заведенні спадкової справи №59/2025 19 вересня 2025 року нотаріусом було встановлено, що в Державному реєстрі речових право на нерухоме майно та їх обтяжень міститься запис про арешт усього нерухомого майна належного спадкодавиці ОСОБА_2 , а саме: реєстраційний номер обтяження №12266769 від 13 березня 2012 року, №13008936 від 18 вересня 2012 року та №13188894 від 31 жовтня 2012 року (а.с.26), що унеможливить видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с.26).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх в добровільному порядку, на час видачі виконавчих листів № 2а-3100/12/1470 від 03.09.2012 року та №2а-4530/11/1470 від 08.02.2012 року, виданих Миколаївським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління Пенсійного фонду України в Березанському районі заборгованості в сумі, відповідно, 4010,30 грн. та 1410,60 грн. та пред`явлення їх до виконання були врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, який втратив чинність 05 жовтня 2016 року.
За змістом ст.11 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. 
Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.
Відповідно до ч.1 ст.30 Закону № 606-XIV державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із ст.49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із ст. 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із ст. 48 цього Закону.
Згідно з п.5 ч.1 ст.47 Закону № 606-XIV виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника).
Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст.22 цього Закону (ч.5 ст.47 Закону № 606-XIV).
Пунктом 8 ч.1 ст.49 Закону № 606-XIV передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Згідно з ч.2 ст.50 Закону № 606-XIV у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.03.2020 року у справі № 817/928/17 (адміністративне провадження № К/9901/20268/18) зазначено про те, що як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.
Відповідно до ч.1 ст.22 Закону № 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.
Отже, відповідно до ст.50 Закону та Інструкції про проведення виконавчих дій, відділ державної виконавчой служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) при поверненні виконавчого документа стягувачеві повинен був зняти накладений арешт на все майно боржника.
05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).
Згідно з п.5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Тлумачення п.5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII свідчить, що положення цього Закону застосовуються лише до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплив на час набрання чинності цим Законом. Вказаним пунктом Закону не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм цього Закону до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання яких сплив на час набрання ним чинності.
Відповідно до п.7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
Після набрання чинності цим Законом 05 жовтня 2016 року виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.
За ч. 1, 2, п.1 ч.4 ст.12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в ч.1 цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Враховуючи викладене, оскільки виконавчі листи № 2а-3100/12/1470 від 03.09.2012 року та №2а-4530/11/1470 від 08.02.2012, на підставі яких відкриті виконавчі провадження № 34992210, №34336599 та №31661274 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління Пенсійного фонду України в Березанському районі заборгованості, були повернуті стягувачу, відповідно, 28.12.2012 року, 24.10.2012 року та 24.10.2012 року, то повторно пред`явити їх до виконання стягувач міг у строк до 28.12.2013 року (ВП №№ 34992210) та 24.10.2013 року (ВП №34336599 та №31661274). 

Таким чином, судом встановлено, що виконавчі провадження № 34992210, №34336599 та №31661274 завершені та знищені у зв`язку із закінченням строків зберігання, повторно для примусового виконання виконавчі документи № 2а-3100/12/1470 від 03.09.2012 року та №2а-4530/11/1470 від 08.02.2012 року, не пред`являлись, проте накладений арешт на майно державним виконавцем знятий не був.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У статті 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
В постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15-ц (провадження № 61-18160св19), від 26 січня 2022 року у справі № 127/1541/14-ц (провадження № 61-2829св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2023 року у справі № 127/1547/14-ц (провадження № 61-12997св21), в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2023 року у справі № 2-3600/09 (провадження № 61-12406св21) викладено правовий висновок про те, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Згідно з ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (стаття 317 ЦК України).
Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).
Статтею 368 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. 
Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Таким чином, оскільки накладена заборона відчуження порушує право позивачки на спадкування, існування на даний час підстав для такого обтяження судом не встановлено; вимога позивачки ОСОБА_1 про вирішення питання про зняття арешту на нерухоме майно залишена без відповіді; виконавчі провадження є закінченими, суд вважає, що позивачка позбавлена можливості реалізувати свої права спадкоємця нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб.
Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.
За таких обставин суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність підстав для їх задоволення. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,- 
у х в а л и в: 
Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 

Скасувати арешт нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений на підставі постанови державного виконавця ВДВС Березанського РУЮ про арешт від 18.09.2012, серія та номер 34336599, номер запису про обтяження 53727939 від 18.09.2012 року. 

Позивач має право оскаржити заочне рішення у загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 18 червня 2026 року.

Суддя: