Справа № 446/3048/25

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2026 м.Кам`янка-Бузька
Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене 27.03.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 62025170020004296, стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Муроване, Львівського району, Львівської області, українець, громадянин України, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, майстер військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком Основ`янського (Червонозаводського) районного суду м. Харкова від 10 листопада 2023 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривен, -
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, навідником 1 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти мотопіхтного батальйону військової частини НОМЕР_2 , достовірно знаючи, що він позбавлений права керувати транспортним засобом, діючи умисно всупереч постанови Шевченківського районного суду міста Львова від 12 лютого 2025 року по справі № 466/1002/25, яка набрала законної сили, маючи реальну можливість її виконати, умисно керував транспортним засобом, а саме: 07 листопада 2025 року, в нічній час доби, автомобілем «Hyundai Sonata», державний реєстраційний номер « НОМЕР_3 », на автодорозі по вулиці Молодіжна, 27 у селі Муроване Львівського району Львівської області, де вчинив ДТП та у подальшому був виявлений та притягнутий до відповідальності працівниками СРПП відділення поліції №1 Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області. 
Отже, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, а саме: умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини кримінального правопорушення, а саме: час, місце, спосіб вчинення ним кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності і обвинувачений їх підтверджує. 
Пояснив, що 7 листопада 2025 року в нічний час він керував автомобілем «Hyundai Sonata», державний реєстраційний номер « НОМЕР_3 » в селі Муроване, де на дорозі він зіткнувся з іншим автомобілем, тобто відбулося ДТП та у подальшому був виявлений та притягнутий до відповідальності працівниками поліції. Зазначив, що він був обізнаний про постанову Шевченківського районного суду м. Львова, якою він був позбавлений права керування транспортними засобами на 5 років, і яку він не оскаржував, але свідомо порушив, керував транспортним засобом, екстрених ситуацій не було сідати за кермо автомобіля. Вказав, що жаліє за вчиненим. Обвинувачений просив суд суворо його не карати, щиро розкаявся, пояснив, що вчинок здійснив не задумуючись про наслідки. крім того, пояснив суду, що штраф за попереднім вироком не сплатив оскільки не мав грошового забезпечення, наразі вже зарахований до військової частини тому сплатить штраф.
Показання обвинуваченого послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, які ним не оспорювались, добровільності та істинності його позиції. 
Прокурор в судовому засіданні зазначила, що достеменно встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_5 винуватим та призначити покарання за ч.1 ст. 382 КК України у виді 1 року позбавлення волі, із застосуванням положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 1 рік, поклавши обов`язки відповідно до п.1,2 ст. 76 КК України. Врахувати щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, особа є військовослужбовцем, солдат в/ч НОМЕР_1 , відсутність обтяжуючих обставин. Невідбуте покарання за вироком Основ`янського районного суду м. Харкова від 10 листопада 2023 року у вигляді штрафу 17000 грн відповідно до ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно. Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні ним інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор не оспорював фактичні обставини провадження (надані показання обвинуваченим), за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_5 та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, та стосовно заходів забезпечення кримінального провадження..
Зазначене повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 382 КК України, а саме: умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, та визначити вид та міру покарання, які необхідні і достатні для виправленнязасудженного та попередження вчинення нових злочинів.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Під особою обвинуваченого розуміється сукупність фізичних, соціально-демографічних, психологічних, правових, морально-етичних та інших ознак індивіда, щодо якого ухвалено обвинувальний вирок, які існують на момент прийняття такого рішення та мають важливе значення для вибору покарання з огляду мети та засад його призначення. Тобто поняття «особа обвинуваченого» вживається у тому ж значенні, що й у п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України поняття «особа винного». 
Відповідно до ст. ст. 50 і 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути пропорційне характеру вчинених дій, їх небезпечності, наслідкам правопорушення та даним про особу винного.
Згідно досліджених характеризуючи даних, обвинувачений ОСОБА_5  одружений, на утриманні дітей, осіб похилого віку не має, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, освіта незакінчена вища, військовослужбовець - солдат, майстер в/ч НОМЕР_1 , залучається до виконання бойових завдань, за місцем служби характеризується позитивно, має заохочення, є учасником бойових дій, раніше судимий вироком Основ`янського (Червонозаводського) районного суду м. Харкова від 10 листопада 2023 року за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривен, дані про виконання вироку відсутні.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначене обвинуваченому  ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, суд враховує обставини, які згідно з ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою поведінку, співпрацював з органами досудового розслідування щодо встановлення обставин та подій кримінального правопорушення. Також, прокурор вважає наявність такої обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття.
Обставин, які обтяжують обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено. 
Враховуючи обставини кримінального правопорушення, характер притиправних дій та відсутність тяжких наслідків, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 382 КК України покарання, передбачене санкцією статті, у вигляді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500, 00 грн.
Зазначене покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-67 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Основ`янського (Червонозаводського) районного суду м. Харкова від 10.11.2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень. Покарання, призначене ОСОБА_5 за вироком Основ`янського районного суду м.Харкова від 10.11.2023 року, не відбуте.
До призначеного покарання, на підставі ст. 71 КК України слід приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та остаточно визначити покарання ОСОБА_5 у вигляді штрафу у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень, 00 коп
Призначення ОСОБА_5 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, бо призначення покарання є дискрецією суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети, визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. 
Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, і прокурор не заявляв клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.
Судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Речовий доказ: оптичний диск "My Media" синього кольору, який визнаний речовим доказом постановою слідчого СВ відділення поліції №1 Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області від 20.11.2025, на якому міститься запис події 07.11.2025 за участю ОСОБА_5 - залишити при матеріалах справи.
Керуючись ст. 100, 349, 368, 370, 373, 374, 376, 392-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень, 00 коп.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Основ`янського (Червонозаводського) районного суду м. Харкова від 10.11.2023 року та остаточно призначити  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 покарання у вигляді штрафу у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень, 00 коп
Роз`яснити ОСОБА_5 , що засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили.
Запобіжний захід  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до набрання вироком законної сили - не обирати.
Речовий доказ: оптичний диск "My Media" синього кольору, який визнаний речовим доказом постановою слідчого СВ відділення поліції №1 Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області від 20.11.2025, на якому міститься запис події 07.11.2025 за участю ОСОБА_5 - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області до Львівського апеляційного суду
Вирок суду у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя            ОСОБА_1