Справа № 355/223/26 
Провадження № 2/355/574/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2026 року Баришівський районний суд Київської області в складі: 

головуючого судді Троценко Т. А.
за участю секретаря Ліберацької Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с. Баришівка Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Баришівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому вказала, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі – продажу від 04. 06. 2000 року.
Рішенням Баришівського районного суду Київськї області від 29. 12. 2014 року з неї на користь ТОВ «Дельта Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 10 601,47 грн.
Вона погасила заборгованість, після чого стягувачем виконавчий лист було відкликано без виконання у 2017 році, в реєстрі боржників вона не значиться.
При зверненні до нотаріуса з намаганням укласти договір купівлі – продажу належного їй будинку виявилося, що на все її майно постановою Баришівського ВДВС від 03. 06. 2015 року накладено арешт.
У січні 2026 року вона звернулася до Баришівського відділу державної виконавчої служби із заявою про зняття арешту з належного їй нерухомого майна у зв2язку з тим, що заборгованість погашена у повному обсязі.
20. 01. 2026 року вона отримала відповідь, з якої вбачається, що виконавчий лист № 2/355/641/14, виданий 05. 02. 2015 року Баришівським районним судом, повернуто без виконання за заявою стягувача, виконавче провадження на виконанні відсутнє, але зняти арешт майна відділ не має змоги, у зв`язку з чим їй рекомендовано звернутися до суду.
На тій підставі, що вона позбавлена законного права розпорядженням належним їй на праві власності нерухомим майном у зв`язку з тим, що на нього накладено арешт, просить суд скасувати арешт та заборону на відчуження, накладені постановою ВП № 47709231, виданою 03. 06. 2015 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Баришівського районного управління юстиції Парієм А. Г. на все рухоме та нерухоме майно, включаючи житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_2 .

Позивачка до суду не з`явилася, про дату та час слухання справи повідомлена належним чином, надала заяву, у якій просить слухати справу за її відсутності, свої вимоги підтримує повністю і просить задовольнити. 
Представник відповідача до суду не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, начальник Баришівського ВДВС м. Старенький надав заяву про розгляд справи без його участі.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , виходячи з наступного.
Як вбачається з копії Постанови старшого державного виконавця ВДВС Баришівського районного управління юстиції Парій А. Г. від 03. 06. 2015 року – ВП № 47709231 на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 накладено арешт з метою виконання виконавчого документу – виконавчого листа № 2/355/641/14, виданого 05. 02. 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» боргу в сумі 10 641,47 грн. у межах суми стягнення та заборонити здійснювати відчуження будь –якого майна, що належить боржнику.
Позивачка вказує, що вона погасила борг перед стягувачем, що підтверджується Інформацією з Єдиного реєстру боржників станом на 10. 02. 2026 року.
Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав станом на 05. 01. 2026 року за ОСОБА_1 зареєстровано житловий будинок садибного типу у АДРЕСА_1 .
Відповідно до Актуальної інформації про державну реєстрацію обтяжень, на вказане майно накладено арешт та оголошена заборона на його відчуження згідно постанови ВП № 47709231.
Як вбачається з відповіді начальника Баришівського ВДВС у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) від 20. 01. 2026 року № 1442 виконавчий лист № 2/355/641/14, виданий 05. 02. 2015 року Баришівським районним судом, повернутий без виконання, виконавче провадження у Відділі відсутнє, зняти арешт з майна ОСОБА_1 . Відділ не має ні технічної, ні законної можливості.
Згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника.
У разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження (ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження»).
Підстави зняття арешту з майна визначені ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».
Частиною п`ятою статті 59 вказаного Закону передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Враховуючи вищевикладене, той факт, що на даний час відсутні підстави для продовження арешту нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_1 , накладеного 03.06.2015 року Баришівським відділом ВДВС, та порушення права позивача на вільне володіння та розпорядженням своїм майном, суд вважає за можливе позов задовольнити.
Згідно положень ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 15, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. ст. 12,13,258-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Скасувати арешт та заборону на відчуження, накладені постановою ВП № 47709231, виданою 03. 06. 2015 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Баришівського районного управління юстиції Парієм А. Г. на все рухоме та нерухоме майно, включаючи житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 . 

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Баришівського
районного суду       Т. А. Троценко