Справа № 159/7550/25 
Провадження № 2/163/94/26 

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( З А О Ч Н Е )

21 травня 2026 року Любомльський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді Шеремети С.А.
з участю секретаря Горпинко К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ТОВ «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в :

У позовній заяві представник позивача просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача 32 000,00 гривень заборгованості за кредитним договором від 26 липня 2024 року.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26.07.2024 ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи кредитора уклали електронний договір № 4841170 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Згідно умов кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 5000,00 грн., строк кредиту 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % від суми кредиту за кожен день користування. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало  ОСОБА_1 кредит в зазначеній сумі, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , емітовану АТ КБ «Приват Банк».
27.02.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські Фінансові Операції» укладено договір факторингу №27/02/2025, за яким ТОВ «Лінеура Україна» відступило право вимоги за кредитним договором №4841170 на користь ТОВ «Українські фінансові операції». Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена. У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути зі ОСОБА_1 на його користь зазначену суму заборгованості.

Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 25 листопада 2025 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
У зв`язку з поверненням адресованого відповідачу поштового відправлення з копією вказаної ухвали без вручення, ухвалою від 06 січня 2026 року судом постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання сторони не з`явились.
Представник позивача у позовній заяві просив розглянути справу за відсутності представника позивача та висловив згоду на ухвалення заочного рішення.
Відповідач про розгляд справи по суті двічі у встановленому порядку була повідомлений, у тому числі шляхом публікації судового оголошення на офіційному сайті судової влади, однак в судові засідання не з`явилась, відзиву на позов не подала, про причини неможливості розгляду справи за її відсутності не сповістила.
Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 в справі № 911/3142/19 висловив правову позицію про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду.
З огляду на викладене суд провів заочний розгляд позову відповідно до положень ст.ст.280, 281 ЦПК України. 
Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося. 

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.
26.04.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Вебсайт або Мобільний застосунок «Сredit7», укладено електронний договір № 4841170 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Вебсайту/ІКС Товариства.
Згідно п.1.2, 1.3 кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає: 5 000,00 гривень; строк кредиту 360 днів.
Додаток № 1 до договору про надання споживчого кредиту №4841170 від 26.07.2024 містить вказівку на суму кредиту, строк його видачі, орієнтовну загальну вартість кредиту тощо.
Відповідно до листа ТОВ ««УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ»» від 06.03.2025 за Вих. №1-0603, 26.07.2024 17:32:12 на суму 5000,00 (п`ять тисяч гривень 00 копійок) грн, номер картки4149499078405600, номер транзакції в системі iPay.ua – 463912189, призначення платежу: Зарахування 5000 грн на карту НОМЕР_1 , що також підтверджується витребуваною на підставі ухвали суду інформацією - випискою з карткового рахунку з АТ КБ "ПриватБанк".
Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором №4841170 від 26.07.2024 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 20.07.2025 у відповідача утворилася заборгованість в сумі 32 000 грн., з яких: 5 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16275,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.
27.02.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТзОВ «Українські фінансові операції» укладено договір факторингу № 27/02/2025, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «Українські фінансові операції» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Українські фінансові операції» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників.
Станом на дату укладення вказаного договору факторингу строк дії кредитного договору №4841170 не закінчився, тому в межах дії цього договору ТОВ «Українські фінансові операції» у період з 28.02.2025 року по 20.07.2025 року здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 10725,00 грн.
Таким чином, відповідач має заборгованість перед Позивачем за кредитним договором №4841170 у сумі 32 000 грн., яка складається із суми заборгованості за тілом кредиту – 5000,00 грн., заборгованості за процентами, нарахованими первісним кредитором, – 16 275,00 грн. та заборгованості за процентами, нарахованими позивачем, – 10 725,00 грн. 
За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Згідно із ч.ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною 1 статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Наведене свідчить про існування між ТОВ «Українські фінансові операції» та ОСОБА_1 договірних кредитних зобов`язань. Існування у відповідача заборгованості перед позивачем за цим кредитним зобов`язанням в загальній сумі 32 000,00 грн. об`єктивно підтверджується відповідними розрахунками заборгованості. Жодних заперечень чи доказів спростування такого розміру заборгованості за кредитом відповідач суду не надав.
У частинах 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Дослідженими у справі доказами повно та об`єктивно доведено, що відповідач взятого на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, тим самим порушила його умови, у зв`язку із чим у неї перед позивачем утворилась заборгованість в загальній сумі 32 000,00 гривень, яка підлягає стягненню в судовому порядку. 
Таким чином, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими і доведеними, тому підлягають повному задоволенню.
Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного.
Судові витрати в цій справі складаються з судового збору та витрат на надання професійної правничої допомоги.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд керується ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.
На підтвердження розміру витрат на правову допомогу, представник позивача надав договір про надання юридичних послуг №01/08/2024-А від 01.08.2024, заявку на виконання доручення до вказаного договору, акт прийому-передачі наданих послуг та детальний опис робіт.
Згідно зі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із повним задоволенням позовних вимог, судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору та витрат на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача.

Стосовно заявленої вимоги про роз`яснення органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду про стягнення з відповідача суми інфляційних втрат та трьох відсотків річних, то така задоволенню не підлягає з огляду на наступне. 

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.
Позивач просить роз`яснити, що інфляційні втрати та три відсотки річних рахувати за період з дати набрання рішенням законної сили до моменту виконання рішення.
Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року №2120-IX (набрав чинності 17 березня 2022 року) розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 такого змісту: "18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)."

Як зазначено вище, на території України з 24 лютого 2022 року введений воєнний стан, який триває по цей день.
Отже, враховуючи такі внесені зміни у ЦК України, на підставі ч.2 ст.625 ЦК України інфляційні втрати та три проценти річних з 24 лютого 2022 року не нараховуються.
Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд
у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1  в користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованість за кредитним договором №4841170 від 26.07.2024 року у сумі 32 000 (тридцять дві тисячі) гривень, яку становлять:
- 5 000 (п`ять тисяч) гривень заборгованості за тілом кредиту;
- 27 000 (двадцять сім тисяч) гривень заборгованості за відсотками. 
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 в користь ТОВ «Українські фінансові операції» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судового збору та 10 000 (десять тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу. 

Заочне рішення може бути переглянуте Любомльським районним судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному апеляційному порядку. 

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Інформація про сторін:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції»; місце знаходження - вулиця Набережно-Корчуватська 27/2, місто Київ; код ЄДРПОУ – 40966896;
відповідач – ОСОБА_1 ; місце проживання –  АДРЕСА_1 ; РНОКПП – НОМЕР_2 .

Головуючий :суддя С.А.Шеремета