Справа № 459/909/24 Головуючий у 1 інстанції: Мельникович М. В. 
Провадження № 22-ц/811/675/26 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

11 травня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий – суддя Цяцяк Р.П., 
судді Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,
за участю секретаря Костюк С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , на ухвалу Шептицького міського суду Львівської області від 02 лютого 2026 року,

В С Т А Н О В И В:

02 лютого 2026 року оскаржуваною ухвалою відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Шептицького (Червоноградського) міського суду Львівської області від 03 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років та залишено без розгляду заяву представника відповідача ОСОБА_2 про перегляд згаданого заочного рішення від 03 червня 2024 року (а.с. 73-74).

Вищезгадану ухвалу від 02 лютого 2026 року оскаржив представник відповідача.
Апелянт просить оскаржувану ухвалу скасувати і направити справу до суду першої інстанції «для продовження розгляду», покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм процесуального права.
Звертає увагу на те, що відповідач перебував та перебуває на військовій службі у Збройних Силах України та стверджує, що відповідач копії заочного рішення суду не отримував, а тому вважає неправомірною відмову у задоволенні заяви представника відповідача про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення(а.с. 106-107).

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 23 березня 2026 року апеляційний розгляд справи було призначено на 09-30 год. 11 травня 2026 року (а.с. 118), про що своєчасно (22.04.2026 року) належним чином повідомлено відповідача (апелянта) та його представника (автора апеляційної скарги) ОСОБА_1 (а.с. 119, 121), однак згадані учасники справи в судове засідання не з`явилися і про причини такої неявки суд не повідомили, що (у відповідності до частини 2 статті 372 ЦПК України) не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Матеріалами справи стверджується наступне.

03 червня 2024 року заочним рішенням Червоноградського (Шептицького) міського суду Львівської області було задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, а також стягнуто з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави 1 211 грн. 20 коп. судового збору. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання (а.с. 28-30).

06 лютого 2025 року державний виконавець Шептицького ВДВС у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виніс постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 05.07.2024 року Червоноградським міським судом Львівської області про стягнення з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави 1 211 грн. 20 коп. судового збору (а.с. 38-39).
Тобто, щонайпізніше 06 лютого 2025 року заочне рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 03 червня 2024 року в частині стягнення з відповідача (апелянта) ОСОБА_2 в дохід держави 1 211 грн. 20 коп. судового збору та аліментів в межах суми платежу за один місяць вже було виконаним і згадані платежі вже були стягнутими з ОСОБА_2 . Відповідно, останній мав можливість поцікавитися підставами для стягнення з нього згаданих платежів: зокрема – з урахуванням того, що згадане заочне рішення суду з 06.06.2024 року вже було в загальному доступі (як вбачається з інформації, яка є наявною у Єдиному державному реєстрі судових рішень).

Як вбачається з наявного у матеріалах справи Доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги від 10 жовтня 2025 року, станом на згадану дату відповідачу вже було відомо, як дату ухвалення судом заочного рішення, так і номер справи, а також і суть спору: стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років (а.с. 41).
Незважаючи на всі наведені вище обставини, представник відповідача з заявою про перегляд заочного рішення від 03 червня 2024 року звернувся лише 27 січня 2026 року, тобто – лише на 109 день після отримання ним Доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги від 10 жовтня 2025 року для перегляду згаданого заочного рішення (і через майже 1 (один) рік після часткового виконання цього рішення).

Слід зауважити, що заява про перегляд заочного рішення суду не містить доводів стосовно того, що саме перешкоджало стороні відповідача ознайомитися з заочним рішенням відразу після 10 жовтня 2025 року – в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відтак, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена судом з дотриманням вимог чинного цивільного процесуального законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні і апеляційну скаргу на неї, доводи якої висновків оскаржуваної ухвали не спростовують, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а ухвалу Шептицького міського суду Львівської області від 02 лютого 2026 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 11 травня 2026 року.

Головуючий:      Цяцяк Р.П.

Судді:        Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.