707/4034/25 
2/707/111/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и

01 червня 2026 року        м. Черкаси
Черкаський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Волкової Н.С.,
за участю секретаря Костроміної Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

1.Позиції сторін, процесуальні дії

1.1. ОСОБА_1 звернулася до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, посилаючись на наступне.
Сторони з 15.11.2008 перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 20.03.2025 по справі №707/529/25 шлюб між сторонами розірвано. Під час перебування у шлюбі був придбаний транспортний засіб BMW», модель «325І», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2000 року випуску, VIN: НОМЕР_2 . Вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя та про його поділ між ними не досягнуто згоди. Спірний автомобіль відповідач перереєстрував на іншу особу, а тому поділ вказаного автомобіля можливий шляхом стягнення з відповідача 1/2 частки його вартості.
Враховуючи викладене, позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить, з урахуванням уточненої заяви:
- здійснити поділ спільного майна подружжя шляхом стягнення з ОСОБА_2 вартості 1/2 частки автомобіля, з урахуванням висновку експерта від 13.03.2026, у розмірі 91788,12 грн.;
- стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. та витрати за проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 2000 грн.
1.2. Представник відповідача надав до суду відзив, в якому вказав, що визначення вартості автомобіля згідно висновку експерта від 30.10.2025 № 30-10, поданого до суду позивачкою, відбулося без його огляду та врахування технічного стану. Вказаний транспортний засіб зареєстровано за ОСОБА_3 .
1.3. Представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якому вказала, що 11.02.2025 відповідач без згоди позивача здійснив перереєстрацію транспортного засобу на третю особу, на момент його відчуження вже існував спір про поділ майна, а тому дії відповідача є недобросовісними. 
1.4. Ухвалою суду від 03.02.2026 у цій справі було призначено транспортно-товарознавчу експертизу.
Ухвалою суду від 25.05.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та відклав ухвалення та проголошення судового рішення до 12 год. 10 хв. 01 червня 2026 року.
1.5. В судовому засіданні учасники процесу присутні не були. 
Представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача.
Представник відповідача подав суду заяву про розгляд справи без участі відповідача та його представника за наявними у матеріалах справи документами, позовну заяву не підтримує та просить у її задоволенні відмовити.

2.Обставини справи, зміст спірних правовідносин

2.1. Згідно рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 20.03.2025 по справі № 707/529/25, з 15.11.2008 сторони перебували у шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №1843. На підставі вказаного рішення суду шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. 
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , ОСОБА_2 є власником автомобіля «BMW», модель «325І», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2000 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , дата реєстрації – 24.11.2020.
Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , з 11.02.2025 року власником автомобіля «BMW», модель «325І», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2000 року випуску, VIN: НОМЕР_2 є ОСОБА_3 . 
2.2. Згідно з висновком експерта за результатами автотоварознавчого дослідження №30-10 від 30.10.2025, середня ринкова вартість автомобіля «BMW», модель «325І», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2000 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , без врахування технічного стану та КТЗ станом на 30.10.2025 складає 177710,00 грн.
Відповідно до висновку експерта від 13.03.2026 №СЕ-19/124-26/1843-АВ, ринкова вартість колісного транспортного засобу марки «BMW», модель «325І», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2000 року випуску, VIN: НОМЕР_2 станом на 12.03.2026 становила 183576,23 грн. 

3. Релевантні джерела права

3.1. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 2 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
3.2. Статтею 60 Сімейного кодексу України (далі -СК України) встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Частиною 1 статті 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Частиною 1статті 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Частинами 1, 2, 3статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.
Частиною 4 статті 71 СК України встановлено, що присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.
Згідно з ч. 2 ст. 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.
Згідно з ч. 2ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.
Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.
Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.
3.3. За загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують.
Така правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17, в постанові Верховного Суду від 24 листопада 2021 року по справі № 654/4518/18 тощо.
У постанові Верховного Суду від 24 березня 2021 року у справі № 501/2211/18 вказано, що у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач, не вимагається обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації.

4. Оцінка доказів та аргументів сторін

4.1. На підставі вищенаведених письмових доказів суд дійшов висновку про те, що придбаний сторонами під час шлюбу транспортний засіб автомобіль марки «BMW», модель «325І», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2000 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , є об`єктом спільної сумісної власності подружжя і підлягає поділу в порядку статті 70 СК України. До суду не було надано жодних доказів на користь того, що спірний автомобіль належить одному із подружжя особисто.
Запропонований позивачкою спосіб поділу неподільної речі - автомобіля, шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля не порушує права відповідача та, на думку суду, враховує інтереси сторін, а також норми статей 71 СК України та 364ЦК України. 
З матеріалів справи вбачається, що спірний автомобіль був відчужений відповідачем на користь третьої особи, що підтверджує і сам відповідач у відзиві на позов. Позивачка стверджує, що не надавала згоду на його відчуження. Доказів протилежного відповідач суду не надав. 
4.2. Щодо вартості спірного транспортного засобу, суд зазначає наступне.
В матеріалах справи знаходяться два висновки експертів: за результатами проведенняавтотоварознавчого дослідження №30-10 від 30.10.2025 та висновок експерта від 13.03.2026 №СЕ-19/124-26/1843-АВ, складеного судовим експертом за ухвалою суду від 03.02.2026.
Оцінюючи наведені висновки з точки зору їх належності та допустимості в процесі доказування у цій справі, суд надає перевагу висновку експерта від 13.03.2026 №СЕ-19/124-26/1843-АВ, складеного судовим експертом за ухвалою суду від 03.02.2026, та враховує, що під час вказаного експертного дослідження спірний автомобіль був наданий на огляд експертові. А тому вказаний висновок експерта є більш повним, обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам законодавства. 
4.3. Таким чином, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки грошової компенсації вартості її частки в транспортному засобі марки «BMW», модель «325І», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2000 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , у розмірі 91788,12 грн.
Підводячи підсумок, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підлягають задоволенню. 

5. Розподіл судових витрат

5.1.Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до пункту 3 частини 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №427442, ОСОБА_1 має ІІ групу інвалідності безтерміново.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп.
Відповідно до норми ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати.
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені повністю, позивач звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору у розмірі 1211,20 грн. та на користь позивача стягнути з відповідача 2000 грн. в рахунок вартості експертизи за результатами автотоварознавчого дослідження, відповідно до висновку експерта, складеного на замовлення позивачки від 30.10.2025 №30-10.
5.2. Стосовно витрат позивачки на правову допомогу суд зазначає наступне.
Згідно із частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Статтею 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Судом встановлено, що 06.10.2025 між позивачкою та адвокатом Чумак І.М. був укладений договір про надання правничої допомоги, що підтверджується копією самого договору.
Відповідно до детального опису робіт у акті приймання-передачі наданих послуг відповідачці з боку адвоката надані послуги тривалістю 5 годин щодо надання консультацій, вивчення документів, вивчення законодавства, підготовки позову, які сторони договору оцінили на загальну суму 5000 грн. Сплата зазначених грошових коштів на користь адвоката підтверджується копією відповідної квитанції.
Суд враховує, що позов було задоволено повністю, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки суму понесених судових витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн.
Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.
Здійснити поділ спільного майна подружжя, стягнувши з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) грошову компенсацію вартості 1/2 часки транспортного засобу марки «BMW», модель «325І», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2000 року випуску, VIN: НОМЕР_2 , у розмірі 91788 (дев`яносто одна тисяча сімсот вісімдесят вісім) грн. 12 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за проведення автотоварознавчої експертизи у сумі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. та 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:  Н.  С.  Волкова