Справа153/762/26
Провадження2/153/402/26-ц

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" червня 2026 р. м.Ямпіль

Ямпільський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Швеця Р.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути із відповідача ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором №348810647 в розмірі 34817,88 грн. та судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 2662,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5000 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що 24.06.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №348810647, у формі електронного документу, який підписаний одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору відповідач отримав від товариства кредитні кошти (з урахуванням всіх траншів) у розмірі 11400,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, з кінцевою датою повернення кредиту – 24.07.2030 та сплатою процентів у розмірі 0,98 % та комісії за надання кредиту. Договір діє протягом 5 (п`яти) років або до його дострокового розірвання/припинення, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. Позивач свої зобов`язання за умовами договору виконав, перерахувавши на банківську карту № НОМЕР_1 , яка була вказана відповідачем при укладанні договору, грошові кошти. Відповідач у свою чергу зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконує, у зв`язку з чим відповідно до умов договору було достроково розірвано договір шляхом направлення відповідачу відповідного повідомлення. З 20.01.2026 припинилося право позивача щодо нарахування процентів за користування кредитом. 
26.08.2025 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги за договором до ТОВ «Таліон Плюс» за договором факторингу №МВ-ТП/50. Відповідач зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконує. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем становить 40517,88 грн., з яких: 11400 грн. – заборгованість по кредиту; 22733,88 грн. – заборгованість по процентах за користування кредитом; 684 грн. – заборгованість по комісії за надання кредиту. Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 05.05.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін.
Копія ухвали про відкриття провадження у справі направлялась на адресу реєстрації відповідача, однак до суду повернувся конверт із поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Згідно з положеннями частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Тому з огляду на положення частини шостої статті 272 ЦПК України відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, до суду не подав.
Враховуючи вищевикладене та положення ст.ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 24.06.2025 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали Договір кредитної лінії №348810647. За яким Кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у формі кредитної лінії в розмірі 11400,00 гривень на умовах строковості, платності, а позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту. Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором – WMTJ, який відправлено 24.06.2025 о 19:34 год. та введено 24.06.2025 о 19:40 год. (а.с.16-28).
Відповідно до п.п.2.2., 2.3 договору загальний розмір Кредиту за цим Договором становить Загальний розмір наданого одразу після укладення цього Договору Кредиту - 11400 грн. 00 коп. Кредитодавець надає Позичальнику перший Транш за Договором у розмірі, що дорівнює Загальному розміру наданого Кредиту 24.06.2025 (що є датою надання Кредиту).
Згідно з пунктами 3.1. 3.2 договору, Позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого Позичальник може отримати черговий Транш у рамках Кредитної лінії, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання Позичальником першого Траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. Договору. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору строк дії Кредитної лінії та строк Дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором. Сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного періоду та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів та інших нарахувань строк оплати яких настав (зокрема неустойки), за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена. На умовах цього пункту Договору строк продовження Дисконтного періоду кожен раз розраховується за наступною формулою: Z = 30 - (Х – Y), де: Z – кількість днів, на які продовжується Дисконтний період; Х – поточна дата (день місяця) закінчення Дисконтного періоду з врахуванням всіх попередніх продовжень Дисконтного періоду; Y – дата ініціації (день місяця) продовження Дисконтного періоду (зарахування платежу на рахунок Кредитодавця). При цьому Сторони узгоджують, що у випадку, якщо Y > X, то кількість днів, на які продовжується Дисконтний період, дорівнює 30 (тридцять) днів.
Для здійснення першої Пролонгації Дисконтного періоду за цим Договором, Позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 (тридцять) днів Дисконтного періоду проценти у розмірі 2736 гривень. Про суму нарахованих процентів, що Позичальнику необхідно сплатити для оформлення другої і наступних пролонгацій Позичальник інформується через Особистий кабінет (п. 3.3 Договору).
Кожен окремий Транш за цим Договором надається Позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку Кредитодавця, на рахунок Позичальника, використовуючи реквізити Платіжної картки 4441-11XX-XXXX-4082, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового Траншу за Договором (п. 5.1 Договору).
Базова процентна ставка складає 0,98 відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 357,70 відсотків річних (п.8.3. договору).
Розмір комісії за надання першого траншу становить 684 гривень (п.8.5).
Договором (п.8.7.1) передбачено за період від 24.06.2025 до 24.07.2025 кредитодавець надає позичальнику знижку в розмірі 18,37 % від розміру Базової процентної ставки, відповідно до чого розрахунок витрат за Кредитом може здійснюватися за дисконтною процентною ставкою 0,80 % від суми кредиту за кожен день користування ним, що становить 292 відсотків річних.
24.06.2025 ОСОБА_1 подав заявку на отримання грошових коштів в кредит. В заявці вказав свої персональні дані, адресу місця проживання та номер картки – НОМЕР_1 , яка дійсна до 03/2028 (а.с.13).
24.06.2025 ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором –6745 підписано паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору №348810647 від 24.06.2025 (а.с.14- 15 на звороті).
24.06.2025 на банківську картку № НОМЕР_2 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_1 було здійснено переказ коштів у сумі 11400,00 грн., що підтверджується випискою про рух коштів по банківському рахунку, яка була надана АТ «Універсал Банк» на виконання вимог ухвали суду від 05.05.2026.
Крім цього, до позову додано підтвердження від ТОВ «ПрофітГід» щодо переказу грошових коштів у сумі 11400,00 грн. на картку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 , згідно договору №348810647 від 24.06.2025 (а.с.41 на звороті).
Із довідки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» вих.№348810647/16042026 від 16.04.2026 встановлено, що 24.06.2025 о 19:40:24 год. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило перерахунок коштів ОСОБА_1 у сумі 11400,00 грн. на картку № НОМЕР_2 , термін дії якої до 03/2028, ідентифікатор платіжної інструкції №45078-32217-80944 (а.с.45).
Із розрахунку заборгованості здійсненого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» встановлено, що станом на 26.08.2025 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором складала: 11400 грн. – заборгованість за кредитом; 6422,76 грн. – заборгованість за відсотками; 684 грн. – комісія, 5700 грн. - неустойка (а.с.42).
26.08.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу №МВ-ТП/50, у відповідності до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.47-50).
ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» сплатило на користь ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» грошові кошти в сумі 3584178,25 грн. за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № МВ-ТП/50 від 26.08.2025р, про що свідчить платіжна інструкція кредитового переказу коштів №2045 від 17.09.2025 (а.с.52).
Відповідно до реєстру боржників від 26.08.2025 до договору факторингу №МВ-ТП/50 від 26.08.2025 ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором №348810647 від 24.06.2025, сума заборгованості за яким, становить: 11400 грн. – заборгованість по основному боргу (тіло кредиту), 6422,76 грн. – заборгованість по процентам, 684 грн. – комісія, 5700 грн. - неустойка, загальна сума 24206,76 грн. (а.с.31).
26.08.2025 на адресу ОСОБА_1 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надіслано повідомлення про відступлення права вимоги. (а.с.45 на звороті).
20.01.2026 за вих.№ТП/348810647 на адресу ОСОБА_1 ТОВ «Таліон Плюс» надіслано повідомлення про дострокове розірвання договору №348810647 від 24.06.2025 з 20.01.2026 та необхідність оплати всієї суми заборгованості в розмірі 40517,88 грн. (а.с.46).
Із розрахунку заборгованості здійсненого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» встановлено, що станом на 20.01.2026 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №348810647 від 24.06.2025 складає 40517,88 грн., з яких: 11400 грн. – заборгованість за кредитом; 22733,88 грн. – заборгованість за відсотками; 684 грн. – комісія; 5700 грн. - неустойка (а.с.43-44).
Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК).
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до абз. 1 ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно з правилами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про електронну комерцію»).
У силу ч. 5 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.
З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що встановленими обставинами справи підтверджується факт укладення між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 кредитного договору №348810647 від 24.06.2025, який підписаний з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора і відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» цей договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.
Сторони договору узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору на таких умовах.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» виконало взяті на себе зобов`язання та надало відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору.
Однак, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість по тілу кредиту, заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом та комісією.
Стосовно правонаступництва за борговими зобов`язаннями.
Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за кредитним договором, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем.
Як встановлено судом, відповідач після укладання кредитного договору належним чином не виконував свого зобов`язання, в тому числі новому кредитору, із здійснення платежів, чим допустив порушення умов повернення кредиту, тобто строків та розмірів внесення щомісячних платежів, а тому допустив порушення виконання своїх зобов`язань. 
Надані позивачем докази в сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (в тому числі і розмір заборгованості за договором). Умови договору не оспорюються.
За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Відповідно до положень ст.ст. 610, 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов`язань.
З урахуванням наведеного, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості за кредитним договором №348810647 від 24.06.2025 в розмірі 34817,88 грн., з яких 11400 грн. – заборгованість по кредиту; 22733,88 грн. – заборгованість по процентах за користування кредитом; 684 грн. – заборгованість по комісії, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №982 від 14.04.2026, за правилами ст.141 ЦПК України покладаються на відповідача, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн.
Крім цього, позивач просить стягнути на його користь витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн.
Частиною другою статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Судом встановлено, що 02.12.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та адвокатським об`єднанням «Ліга юридичних технологій та інновацій» укладено договір про надання правової допомоги №5. 02.09.2025 між ТОВ «Таліон Плюс» та адвокатським об`єднанням «Ліга юридичних технологій та інновацій» укладено додаткову угоду №3037 від 12.03.2026 до Договору №5 про надання правової допомоги від 02.12.2024.
На підтвердження оплати витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень позивачем надано акт приймання-передачі наданих послуг, необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» щодо стягнення кредитної заборгованості та платіжну інструкцію №292 від 12.03.2026 на суму 5000 грн., відповідно до яких вартість послуг, які надавались, складається з наступного: підготовка до розгляду справи: аналіз фактичних обставин справи, формування доказів, аналіз судової практики, надання юридичних консультацій – 4 год., вартістю 1000 грн.; підготовка та направлення повідомлення про оплату заборгованості (досудова вимога) – 2 год., вартістю 500 грн.; підготовка позовної заяви, що включає збір доказів, перевірка, друк та належне засвідчення копій письмових та електронних доказів у справі та направлення копії та доданих до неї документів до суду – 10 год., вартістю 3500 грн. Загальна вартість робіт (послуг) складає 5000,00 грн.
Оскільки позивачем ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» в передбаченому ЦПК України порядку надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення ним витрат на правову допомогу, враховуючи задоволення позовних вимог, суд прийшов до висновку, що з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» підлягають до стягнення витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 137, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 274, 279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС», код ЄДРПОУ 39700642, заборгованість за договором кредитної лінії №348810647 від 24.06.2025 в розмірі 34817 (тридцять чотири тисячі вісімсот сімнадцять) гривень 88 (вісімдесят вісім) копійок, з яких 11400 (одинадцять тисяч чотириста) гривень – заборгованість за кредитом; 22733 (двадцять дві тисячі сімсот тридцять три) гривні 88 (вісімдесят вісім) копійок – заборгованість по процентах за користування кредитом; 684 (шістсот вісімдесят чотири) гривні – заборгованість по комісії.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС», код ЄДРПОУ 39700642, судовий збір в сумі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС» (14017, вул. Жабинського, 13 м. Чернігів Чернігівської області), код ЄДРПОУ 39700642.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_3 .
Повний текст рішення складено 30 червня 2026 року.

Суддя Р.В. Швець