Справа № 521/12077/25
Провадження 1-кп/521/1068/26
30.06.2026		

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2026 року        м.Одеса
Колегія суддів Хаджибейського районного суду міста Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участі прокурорів ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №22025160000000389 від 02.07.2025 року, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеси, громадянки України, з середньо-технічною освітою, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

24.02.2022 о 05.00. год. за наказом президента Російської Федерації ОСОБА_8 збройні сили Російської Федерації незаконно, віроломно вторглись на територію Україну, здійснили широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад, застосовуючи всі види стрілецької, артилерійської, ракетної, іншої зброї, в тому числі засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, спричиняючи ураження і руйнування об`єктів військової і цивільної, в тому числі критичної, інфраструктури, ураженні вбивства особового складу підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів, мирного населення, масово порушуючи при цьому закони та звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, і масово вчиняючи на території України злочини проти основ національної безпеки України, проти життя та здоров`я особи, проти волі, честі та гідності особи, проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, проти виборчих, трудових та інших особистих прав і свобод людини і громадянина, проти власності, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.
24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на всій території України введено воєнний стан, який надалі неодноразово продовжувався та діє понині.
Громадянка України ОСОБА_6 будучи обізнаною про введення воєнного стану на території України, який неодноразово продовжувався та діє понині, керуючись корисливим мотивом, за власною ініціативою та переконанням, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з метою завдання шкоди обороноздатності та державній безпеці України, шляхом надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України 05.02.2025 о 09:08 год., з використанням кросплатформеної системи миттєвого обміну повідомленнями з функціями обміну текстовими, голосовими та відео повідомленнями, а також стікерами, фотографіями і файлами різних форматів «Telegram», яка інстальована у її мобільний телефон марки «РОСО Х4 GT» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , переслідуючи мету завдання шкоди обороноздатності та державній безпеці України, діючи в умовах воєнного стану, надала, невстановленій під час судового розгляду особі, з числа співробітників спеціальних служб Російської Федерації, яка підписана в «Telegram» як « ОСОБА_9 » інформацію, що у відкритому доступі не розміщувалась, шляхом надіслання повідомлення наступного змісту: 
«Привет, видела как сюда заехал военный грузовик: 46.4484110, 30.7282508. Фото было делать опасно - много лишних глаз. Рядом стоят в гражданском, но похожи на вояк. Тут припарковано много машин: 46.4504924,30.7287467.»
Крім, того 14.02.2025 о 11:06 год. ОСОБА_6 продовжуючи свою злочинну діяльність з використанням кросплатформеної системи миттєвого обміну повідомленнями з функціями обміну текстовими, голосовими та відео повідомленнями, а також стікерами, фотографіями і файлами різних форматів «Telegram», яка інстальована у його мобільний телефон марки «РОСО Х4 GT» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , переслідуючи мету завдання шкоди обороноздатності та державній безпеці України, діючи в умовах воєнного стану, надала, невстановленій під час судового розгляду особі, з числа співробітників спеціальних служб Російської Федерації, яка підписана в «Telegram» як « ОСОБА_9 » інформацію, що у відкритому доступі не розміщувалась, шляхом надіслання повідомлення наступного змісту: 
«Привет, общалась с людьми по поводу санатория Горького, тот что я фотографии скидывала. Сказали что все актуально».
Крім, того 28.02.2025 о 09:45 год. ОСОБА_6 продовжуючи свою злочинну діяльність з використанням кросплатформеної системи миттєвого обміну повідомленнями з функціями обміну текстовими, голосовими та відео повідомленнями, а також стікерами, фотографіями і файлами різних форматів «Telegram», яка інстальована у його мобільний телефон марки«РОСО Х4 GT» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , переслідуючи мету завдання шкоди обороноздатності та державній безпеці України, діючи в умовах воєнного стану, надала, невстановленій під час судового розгляду особі, з числа співробітників спеціальних служб Російської Федерації, яка підписана в «Telegram» як « ОСОБА_9 » інформацію, що у відкритому доступі не розміщувалась, шляхом надіслання повідомлення наступного змісту: 
«Привет, была на выходных тут 46.467661, 30.751226. В окнах света видно не было, но было движение. Со стороны Итальянского бульвара ближе к Французскому заехала машина с черными номерами».
Згідно відповіді оперативно - тактичного угруповання «Одеса» ЗСУ на запит органа досудового слідства станом на 05.02.2025 за географічними координатами, наданими ОСОБА_6 , розташоване ІНФОРМАЦІЯ_2 та НОМЕР_3 окремий батальйон Національної гвардії України.
Станом на 14.02.2024 за географічними координатами, наданими ОСОБА_6 , розташовані підрозділи ППО ЗС України, що перебували у підпорядкуванні Повітряного командування " ІНФОРМАЦІЯ_3 ".
Станом на 28.02.2025 за географічними координатами, наданими ОСОБА_6 , розташоване Повітряне командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». 
Так, за вмістом надісланих ОСОБА_6 повідомлень можливо ідентифікувати на місцевості розташування підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, місця розміщень особового складу та військової техніки. Визначена інформація у відкритому доступі не розміщувалась.
Розголошення зазначеної інформації в умовах введеного на території України правового режиму воєнного стану несе шкоду національним інтересам та обороноздатності України.

Кримінальна відповідальність за вчинений злочин передбачена ч.2 ст.111 КК України, а саме за державну зраду, тобто діянні, умисно вчинені громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненої в умовах воєнного стану.

Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнала, зазначила, що жодної переписки з мобільного телефону вона не здійснювала, справа є сфальсифікованою. Також пояснила, що 07.01.2025 року у її квартирі проводився обшук працівниками СБУ, які увірвалися до її квартири, поводилися з нею дуже грубо, били. Обшук проводили без участі адвоката, під час якого у її шкатулку у її квартирі працівниками СБУ, які проводили обшук, було покладено сімкартку мобільного оператора Київстар. Під час обшуку нічого забороненого не знайшли. Після обшуку її було затримано, з нею поводилися жорстоко, погрожували та принижували. Після того її відпустили з приміщення СБУ, вона повернулася додому, але про картку забула, оскільки була у схвильованому стані. В подальшому під час обшуку 20.05.2025 року у її квартирі було вилучено зазначену сімкартку мобільного оператора Київста, номер якої починається на цифри 068. Вважає, що її обвинувачують безпідставно. Ніякі відомості ніякому ОСОБА_9 вона не передавала, будь-яку переписку, яка міститься у матеріалах справи, не здійснювала. Картку мобільного оператора не викинула та не знищила, оскільки забула про неї. Вважає, що таку переписку з її телефону могли вести працівники СБУ, тому вона з цих підстав хотіла, щоб суд призначив відповідну судову експертизу. Просила виправдати її та звільнити з-під варти. Працювала реабілітологом, надавала допомогу хворим, була корисною для суспільства. Висунуте обвинувачення вважає безпідставним та надуманим. 
Судом під час судового розгляду дослідженні докази у порядку ст.94 КПК України. Незважаючи на невизнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні інкримінованого їй злочину, суд дійшов переконання, що її вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, повністю підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами, отриманими у передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Відповідно до постанови про виділення матеріалів кримінального провадження від 02.07.2025 року з матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №22024160000000020 від 17.01.2024 року віділено в окреме кримінальне провадження матеріали, які стосуються незаконної діяльності ОСОБА_6 за №22025160000000389.
Відповідно до протоколу про проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 11.03.2025 року, який розсекречено, на виконання доручення старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області, згідно з ухвалою слідчого судді Одеського апеляційного суду №283т від 15.01.2025 року про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем (ст. 264 КПК України) у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №22024160000000020 від 17.01.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.109, ч.2 ст.110, ч.2 ст.436-2 КК України, проведено негласну слідчу (розшукові) дію - зняття інформації з електронних інформаційних систем стосовно громадянки України - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії встановлено, що в ході зняття інформації з електронних інформаційних систем - сервісу обміну текстовими, голосовими та відео повідомленнями в мережі Інтернет - інтернет-месенджера «Telegram», між громадянкою України ОСОБА_6 , яка користується мобільним телефоном з ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , та невстановленими користувачами: « ОСОБА_10 » та « ОСОБА_11 », на DVD-R диску записані зображення з 15.01.2025 по 11.03.2025, які можуть бути використані як джерело доказів у даному кримінальному провадженні. Переписка містить спілкування між ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , де 13.01.2025 року останній пише обвинуваченій, що ОСОБА_9 чекає її дзвінка. 25.01.2025 року зазначений абонент знову пише повідомлення ОСОБА_6 , що як справи, ОСОБА_9 чекає новин. Наступне повідомлення направлено обвинуваченою ОСОБА_6 05.02.2025 року на ім`я абонента ОСОБА_9 наступного змісту: «Привет, видела как сюда заехал военный грузовик: 46.4484110, 30.7282508. Фото было делать опасно - много лишних глаз. Рядом стоят в гражданском, но похожи на вояк. Тут припарковано много машин: 46.4504924,30.7287467.». ОСОБА_9 відповідає, що "Отлично". 14.02.2025 року обвинуачена ОСОБА_6 направляє на ім`я абонента ОСОБА_9 наступного змісту: «Привет, общалась с людьми по поводу санатория Горького , тот что я фотографии скидывала. Сказали что все актуально». Далі міститься переписка від 14.02.2025 року, у якій абонент на ім`я ОСОБА_9 надсилає повідомлення з питанням, що ще якусь техніку було видно окрім вантажівки, на яке ОСОБА_6 15.02.2025 року відповідає, що окрім вантажівки не бачила. Також 28.02.2025 року ОСОБА_6 надіслала абоненту ОСОБА_9 повідомлення наступного змісту: «Привет, была на выходных тут 46.467661, 30.751226. В окнах света видно не было, но было движение. Со стороны Итальянского бульвара ближе к Французскому заехала машина с черными номерами». Також надіслано 15.02.2025 року повідомлення, що обвинувачена хворіла, тому так рідко писала. Судом переглянуто додатки до зазначеного протоколу, зміст яких відповідає змісту протоколу.
Відповідно до протоколу про проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 17.03.2025 року, який розсекречено, за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії на підставі ухвали слідчого судді Одеського апеляційного суду від 15.01.2025 року, встановлено, що в ході проведення негласної слідчої дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, щодо громадянки України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по мобільним терміналам зв`язку з номерами телефонів НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та ІМЕІ: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , інформація записана на оптичні носії інформації. Відповідно до записів розмов міститься спілкування 21.01.2025 року ОСОБА_14 з невстановленою особою, де ОСОБА_6 критикує президентів ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , звинувачує їх, каже, що не треба "лізти" у НАТО, що скільки "він" людей вбив. 25.01.2025 року знову здійснено запис розмови ОСОБА_6 з невстановленою особою, яка каже, що має зхаборгованість по ЖКГ та в нього єдина надія, що зникне ця держава та разом з нею борги, на що ОСОБА_6 погоджується. Далі у розмові від 03.02.2025 року ОСОБА_6 та нестановлена особа обговорюють, що їм некомфортно спілкуватися українською мовою. Далі у розмові від 19.02.2025 року у розмові ОСОБА_6 з невтсановленою особою зафіксовіно розмови про ОСОБА_17 , у якій критикується його поведінка, ОСОБА_6 зазначає, що його треба терміново знімати за злочини. Також каже, що може і шахеди самі запускають, що довіри до влади немає. У наступних розмовах від 18.02.2025 року ОСОБА_6 з невстановленою особою знову відбулися розмови, у яких піддаються критиці події, які відбуваються в останні часи. 06.03.2025 року зазначені особи обговорють "приліт" у приміщення банку, яке на їх думку було читким. Судом переглянуто додатки до зазначеного протоколу, зміст яких відповідає змісту протоколу.
Відповідно до протоколу про проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 20.05.2025 року, який розсекречено, за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії встановлено на підставі ухвали слідчого судді Одеського апеляційного суду від 19.03.2025 року, в ході проведення негласної слідчої дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, щодо громадянки України ОСОБА_6 по мобільним терміналам зв`язку з номерами телефонів НОМЕР_5 , НОМЕР_4 не отримано відомостей та не встановлено обставин, які мають значення для кримінального провадження №22024160000000020 від 17.01.2024.
Відповідно до протоколу обшуку від 20.05.2025 року, який проведений на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 30.04.2025 року, в присутності понятих та за участі обвинуваченої ОСОБА_6 , було проведено обшук за адресою: м.Одеса, вул. Г.Крут, 45, під час якого було виявлено та вилучено: сім-картку оператора зв`язку «Київстар» НОМЕР_10 , сім-картку оператора зв`язку «Київстар» НОМЕР_4 , сім-картку оператора зв`язку «Лайф» НОМЕР_5 , мобільний телефон моделі «Nokia» НОМЕР_11 , НОМЕР_6 , мобільний телефон моделі «Redmi 6» у корпусі білого кольору імеі НОМЕР_12 , імеі 2 НОМЕР_13 , мобільний телефон моделі «POСO» імеі 1: НОМЕР_14 ; імеі 2 : НОМЕР_15 . Відповідно до ухвали слідчого судді Пересипського районного суду м.Одеси від 22.05.2025 року накладено арешт на вилучене майно під час обшуку.
Постановою слідчого від 27.06.2026 року вилучені мобільні телефони моделі «Nokia» НОМЕР_11, НОМЕР_6 , моделі «Redmi 6» у корпусі білого кольору імеі НОМЕР_12 , імеі 2 НОМЕР_13 , моделі «POСO» імеі 1: НОМЕР_14 ; імеі 2 : НОМЕР_15 та сімкартка з логотипом телекомунікаційної компанії «Kyivstar» « НОМЕР_16 » визнані речовими доказами.
Відповідно до протоколу затримання підозрюваної особи ОСОБА_6 було затримано 20.05.2025 року, під час якого у затриманої особи нічого не вилучалось.
Згідно висновку експерта від 11.06.2025 року №139/25: 1) надані на дослідження мобільний телефон фірми «Nokia», моделі «RМ-1172» (ІМЕІ: НОМЕР_11 ; ІМЕІ2: НОМЕР_17 ); мобільний телефон у корпусі блакитного кольору фірми «Xiaomi», моделі «М1804С3DG» (Redmi 6) (ІМЕІ 1: НОМЕР_12 , ІМЕІ2: НОМЕР_13 ); мобільний телефон у корпусі блакитного кольору фірми «Xiaomi», моделі «22041216G» (РОСО Х4 GТ) (ІМЕН: НОМЕР_14 ; ІМЕІ2: НОМЕР_15 ) знаходяться в технічно справному стані, на момент проведення досліджень. 2) Здійснено копіювання наявної та видаленої (раніше існуючої) інформації, яка міститься в пам`яті наданих на дослідження об`єктів, а саме: мобільному телефоні фірми «Nokia», моделі «RМ-1172» (ІМЕІ: НОМЕР_11 ; ІМЕІ2: НОМЕР_17 ); мобільний телефон у корпусі блакитного кольору фірми «Xiaomi», моделі «М1804С3DG» (Redmi 6) (ІМЕІ 1: НОМЕР_12 , ІМЕІ2: НОМЕР_13 ); мобільний телефон у корпусі блакитного кольору фірми «Xiaomi», моделі «22041216G» (РОСО Х4 GТ) (ІМЕІ: НОМЕР_14 ; ІМЕІ2: НОМЕР_15 ). Виявлену інформацію збережено на флеш-носій інформації у корпусі білого кольору фірми «АDАТА», об`ємом 64 Гб з ідентифікаційним номером « НОМЕР_18 ». Судом переглянуто додаток до зазначеного протоколу, зміст якого відповідає змісту протоколу.
Відповідно до протоколу огляду від 27.06.2025 року були оглянуті мобільні телефони фірми «Xiaomi», моделі «М1804С3DG» (Redmi 6) (ІМЕІ 1: НОМЕР_12 , ІМЕІ2: НОМЕР_13 ). Після відкриття та проведення огляду вказаного мобільного телефону встановлено, що в пам`яті вказаного телефону є знімки екрану, які виготовлені за допомогою функції «Print screen», які було зроблено під час обшуку 20.05.2025 року. В ході проведення огляду вказаного мобільного телефону та застосунку «Google disk», за допомогою функції «Print screen», виготовлені знімки екрану з інформацією, яка має відношення до обставин кримінального провадження. Наступним об`єктом огляду є мобільний телефон фірми «Xiaomi», моделі «22041216G» (РОСО Х4 GТ) (ІМЕІ: НОМЕР_14 ; ІМЕІ2: НОМЕР_15 ). Після відкриття та проведення огляду вказаного мобільного телефону встановлено, що в пам`яті вказаного телефону є знімки екрану, які виготовлені за допомогою функції «Print screen», які було зроблено під час обшуку 20.05.2025 року. В ході проведення огляду вказаного мобільного телефону, за допомогою функції «Print screen», виготовлені знімки екрану з інформацією, яка має відношення до обставин кримінального провадження. Наступним об`єктом огляду є мобільний телефон фірми «Nokia», моделі «RМ-1172» (ІМЕІ: НОМЕР_11 ; ІМЕІ2: НОМЕР_17 ). Після відкриття та проведення огляду вказаного мобільного телефону були застосовані засоби фотофіксації та виготовлення фото матеріалів, які мають відношення до обставин кримінального провадження. Наступним об`єктом огляду є SIM-картка з ідентифікаційним номером « НОМЕР_16 ». З метою встановлення номеру телефону картки, її було поміщено в мобільний телефон фірми «Nokia», моделі «RМ-1172» (ІМЕІ: НОМЕР_11 ; ІМЕІ2: НОМЕР_17 ). Для фіксації процесу були застосовані засоби фотофіксації та виготовлення фото матеріалів, які мають відношення до обставин кримінального провадження. Після проведення огляду, із застосуванням вказаної спеціальної техніки, усі знімки екрану записано на оптичний носій інформації типу «DVD-R», який долучено до даного протоколу. Під час огляду мобільних телефонів оглянуто профілі з ім`ям ОСОБА_18 , телефон НОМЕР_19 , профіль на ім`я ОСОБА_18 з номером телефону НОМЕР_20 , профіль на ім`я ОСОБА_18 з номером телефону НОМЕР_21 , переписку з абонентом на ім`я " ОСОБА_10 " з номером телефону НОМЕР_22 та абонентом на ім`я " ОСОБА_11 " з ім`ям користувача ОСОБА_19 , зміст якої збігається із змістом, наведеним вище. Крім того містться інформація про велику кількість абонентів з номерами телефонів РФ. 
Відповідно до протоколу огляду від 27.06.2025 року за участі спеціаліста оглянуто флеш носій інформації, на якому містяться звіти зроблені за допомогою програмного продукту «UFED» компанії «Cellebrite», з метою відновлення раніше видалених даних з мобільних телефонів. Після відкриття розпечатування та підключення вказаного флеш носія встановлено, що на ньому містяться 3 папки: «Nokia», РОСО Х4 GТ, «Xiaomі Redmi 6». В ході огляду папки РОСО Х4 GТ відібрані зображення (281), в ході огляду папки «Xiaomі Redmi 6» відібрані зображення (16). Під час проведення огляду усі відновленні фото записані на оптичній носій інформації, оскількимають значення для кримінального провадження. При огляді папок зазначених мобільних телефонів оглянуто відновлені фото, серед яких містяться фотозображення із змістом вище наведеної переписки обвиунваченої ОСОБА_6 з " ОСОБА_11 " та " ОСОБА_20 " и РОСО Х4 GТ Відновлені В ході огляду папки «Nokia» не знайдено зображень, які мають значення для кримінального провадження. Судом переглянуто додаток до зазначеного протоколу, зміст якого відповідає змісту протоколу.
Відповідно до постанови про долучення в якості речового доказу та передачу на відповідальне зберігання від 27.06.2025 року постановлено долучити у якості речових доказів до матеріалів кримінального провадження № 22024160000000020 від 17.01.2024, мобільний телефон фірми «Nokia RM-1172» імеі1 НОМЕР_11 ; імеі 2: НОМЕР_17 ; мобільний телефон «Xiaomi M1804C3DG» (Redmi 6) імеі 1: НОМЕР_12 , імеі 2: НОМЕР_13 , мобільний телефон «Xiaomi» моделі «22041216G» (РОСО Х4 GT) (імеі1: НОМЕР_14 , імеі 2: НОМЕР_15 ) та сім картку з логотипом телекомунікаційної компанії «Kyivstar» « НОМЕР_16 », належні підозрюваній ОСОБА_6 . Визначено передати зазначені телефони з сім карткою на відповідальне зберігання до камери речових доказів слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області. 
Згідно відповіді командира оперативно-тактичного угруповання "Одеса" від 18.04.2025 року на запит начальника слідчого відділу Управління СБУ в Одеській області за географічними координатами станом на 05.02.2025 року, наданими ОСОБА_6 , розташоване Південне Одеське територіальне управління Національної гвардії України та НОМЕР_3 окремий батальйон Національної гвардії України. Станом на 14.02.2024 за географічними координатами, наданими ОСОБА_6 , розташовані підрозділи ППО ЗС України, що перебували у підпорядкуванні Повітряного командування " ІНФОРМАЦІЯ_3 ". Станом на 28.02.2025 за географічними координатами, наданими ОСОБА_6 , розташоване Повітряне командування «Південь». За змістом викладених у запиті повідомлень можливо ідентифікувати на місцевості розташування підрозділів ЗСУ, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, місця розміщень особливого складу, військової техніки. Вищезазначена інформація у відкритому доступі не розміщувалась.

Стороною захисту під час судового розгляду суду надано вирок Іванівського районного суду Одеської області від 09.04.2025 року, яким у криінальному провадженні №22024160000000020 від 17.01.2024 року засуджено Особу4 за ч.1 ст.114-1 КК України та копію ухвали слідчого судді Приморського районного суду м.Одеса від 09.12.2024 року про надання дозволу на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 на обгрунтування позиції сторони захисту.
Також під час судового розгляду стороною захисту двічі заявлялося клопотання про призщначення та проведення судових комп`ютерно-технічних експертиз стосовно дослідження мобільного телефону «Xiaomi» моделі «22041216G» (РОСО Х4 GT) щодо можливості доступу інших осіб до мобільного телефону, перевірки авторства та автентичності повідомлень. Ухвалами суду від 26.05.2026 року та від 23.06.2026 року у задоволенні клопотань було відмовлено.

Будь-яких інших доказів у ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, суду надано не було.
До загальних засад кримінального провадження, зокрема, відноситься: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань.
Згідно з ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, що ґрунтується на вимогах ст.94 КПК України.
Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, який закріплений в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 750/11509/18 від 01 квітня 2020 року.
Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також в сукупності з поясненнями обвинуваченої, позиції сторони обвинувачення та захисту, колегія суддів вважає необхідним обґрунтувати свої висновки за висунутим ОСОБА_6 обвинуваченням.
При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.
При цьому, Європейський суд з прав людини у п.65 справи «Коробов проти України» (заява № 39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011 р.) зазначив, що при оцінці доказів, суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірланд проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, Series А., заява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Усі перелічені джерела інформації колегія суддів оцінює за правилами показань, документа, висновку експерта та речових доказів згідно вимог КПК України, а відомості, що вони містять, визнає належними та допустимими. Враховуючи узгодженість між собою вказаних доказів за змістом, їх єдність та взаємозв`язок за часом та характером подій, колегія суддів визнає наведені та проаналізовані вище документовані дані про діяльність ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України належними доказами, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Порушень процесуального закону щодо руху кримінального провадження, повноважень сторони обвинувачення на всіх стадіях процесу судом не виявлено.
Незважаючи на те, що обвинувачена не визнала своєї вини у пред`явленому обвинуваченні, суд вважає, що її вина в скоєнні злочину у повній мірі підтверджується дослідженими судом доказами у їх сукупності та спростовує позицію обвинуваченої, яку суд розцінює як спосіб захисту, обраний нею з метою уникнення від кримінальної відповідальності за скоєний злочин.
Відповідно до диспозиції ч.2 ст.111 КК України державною зрадою є діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану.
Державна зрада вчиняється виключно з прямим умислом, оскільки даний злочин має формальний склад. Прямий умисел також випливає з його мети - спричинити шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України. Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання згідно вимог ст.24 КК України. Суб`єктивна сторона державної зради характеризується виною у вигляді прямого умислу, за якого особа усвідомлює, що її діяння вчиняються на шкоду зовнішній та внутрішній безпеці (інтересам) України, передбачає їх суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання.
Під час судового розгляду та досліджених судом доказів судом встановлено, що ОСОБА_6 була достовірно обізнана про те, що з 24.02.2022 року з боку держави-агресора РФ здійснене повномасштабне вторгнення на територію України, та в Україні введено воєнний стан.
Згідно досліджених судом доказів, ОСОБА_6 зі свого мобільного пристрою виготовлювала шляхом стікерів, фотографій та файлів та передавала інформацію шляхом текстових повідомлень про розміщення та переміщення військової техніки, розташування військових формувань ЗСУ, яка передавалась представнику РФ. Сама інформація підтверджується відомостями, наявними у документах та є достовірною, а отже не є вигаданою, брехнею. 
Суд критично оцінює позицію сторони захисту про відсутність (нездійснення) будь-якої переписки, яка зазначена у висунутому обвинуваченні, з боку обвинуваченої. Неспроможними є посилання обвинуваченої на ту обставину, що нібито під час проведення у неї обшуку у січні 2025 року у кримінальному провадженні №22024160000000020 від 17.01.2024 року працівниками СБУ їй у її квартирі було покладено у шкатулку сім картку мобільного оператора НОМЕР_20 . Доказів у розумінні вимог ст.84 КПК України зазначених обставин суду не надано. Крім того між січнєм 2025 року до 20.05.2025 року минуло майже п`ять місяців, протягом яких ОСОБА_6 проживаючи у своїй квартирі мала можливість неодноразово знищити, викинути тощо зазначену сімкарту та не зберігати зазначений предмет у своїй квартирі. Вказані пояснення виглядають на думку суду надуманими та такими, що не є реалістичними. При цьому обвинувачена не оспорює факт вилучення у неї під час обшуку 20.05.2025 року сімкартки із номером НОМЕР_20 , а лише стверджує, що вказана кратка була їй підкладена раніше в січні 2025 року.
Також саме по собі виділення матеріалів кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 з іншого кримінального провадження не спростовує зібраних та досліджених судом доказів, оскільки зазначена процесуальна дія під час досудового розслідування грунтується на вимогах чинного КПК України. Стороною захисту не надано суду доказів на спростування досліджених судом доказів. Посилання на копію ухвали слідчого судді від 09.12.2024 року в іншому кримінальному провадженні про надання дозволу на проведення обшуку у ОСОБА_6 не підтверджує тієї орбставини, що ОСОБА_6 нібито було підкладено у її квартирі картку мобільного оператора, як вона пояснила в судовому засіданні, що вона особисто бачила як працівники СБУ поклали до її шкатулки.
Досліджений судом доказ - висновок судового експерта від 11.06.2025 року №139/25, який не має наперед встановленої сили перед іншими доказами, доводить про наявність у мобільному телефоні «Xiaomi» моделі «22041216G» (РОСО Х4 GT), який був вилучений у обвинуваченої під час обшуку у її квартирі, видаленої переписки у додатку Телеграм, яку було відновлено. Крім того судом було досліджено речові доказі під час судового розгляду та у додатку Телеграм у мобільному телефоні «Xiaomi M1804C3DG» (Redmi 6), який також належить обвинуваченій та був у неї вилучений під час обшуку, наявна аналогіна переписка, яка за змістом дублює переписку у мобільному телефоні «Xiaomi» моделі «22041216G» (РОСО Х4 GT). Зазначена обставина у свою чергу підтверджує здійснення саме обвинуаченою переписки, яка наведена у висунутому обвинуваченні.
Будь-якого сумніву у змісті відновленої переписки у мобільному телефоні обвинуваченої судовими експертом, який був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, у суду не виникає. Крім того відповідно до досліджених судом протоколів про проведення НСРД на підставі ухвал слідчих суддів Одеського апеляційного суду, які були складені 11.03.2025 року та 17.03.2025 року, було зафіксовано зазначену переписку з мобільного телефону ОСОБА_6 ще до її затримання 20.05.2025 року. У протоколі від 11.03.2025 року зазначено про зняття інформації здійснювалося з мобільного телефону ІМЕІ: НОМЕР_14 ; ІМЕІ2: НОМЕР_15 , яким є саме «Xiaomi», моделі «22041216G» (РОСО Х4 GТ).
Не заслуговують на увагу посилання обвинуваченої на здійснення від її імені переписки у її додатку Телеграм іншими особами, оскільки усі мобільні телефони із додаткками Телеграм перебували у володінні обвинуваченої та були вилучені у неї лише 20.05.2025 року під час проведенного обшуку.Сама переписка у мобільному телефоні датована зазначеними у висунутому обвинуваченні датами, часом, тому не може бути створена так званим "заднім числом". Висеовком експерта відновлена видалена переписка у телефоні, що вказує лише на намір обвинуваченої її приховати.
Жодний досліджений в судовому засіданні доказ не свідчить про невинуватість обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України. На думку суду вказану версію обвинувачена намагається використати з метою ухилення від відповідальності за вчинений особливо тяжкий злочин.
У колегії суддів не виникає сумніву у тому, що ОСОБА_6 , яка є громадянкою України, діяла з метою надання допомоги Російській Федерації, представникам її збройних сил в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України. Крім переписки про надання інформації представникам держави-агресора РФ, матераіли кримінального провадження містять докази про загальну позицію ОСОБА_6 , яка піддає критиці представників влади України, сподівається на "зникнення" держави України. У своїх поясненнях в судовому засідання обвинувачена також критично висловлювалася щодо дій політичного керівництва України. Зазначена поведінка обвинуваченої ОСОБА_6 вказує на її незадоволлення щодо Української державності та прихільності до держави-агресора РФ. Зазначена позиція ОСОБА_6 є свідомою, що дає колегії суддів мати переконання про обізнаність обвинуваченої ОСОБА_6 на події, які відбуваються навколо, орієнтуватися у них та усвідомлювати свої дії, які є умисними.
На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжено неодноразово.
Суверенітет (державний суверенітет) України - верховенство, самостійність, повнота і неподільність влади України в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах (Декларація про державний суверенітет України).
Територіальна цілісність та недоторканість - принцип міжнародного публічного права, згідно з яким територія держави є недоторканою від посягань з боку інших держав шляхом застосування військової сили або загрози силою (частина четверта статті 2 Статуту Організації Об`єднаних Націй, Декларація про зміцнення міжнародної безпеки ).
Обороноздатність держави - здатність держави до захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту. Вона складається з матеріальних і духовних елементів та є сукупністю воєнного, економічного, соціального та морально-політичного потенціалу у сфері оборони та належних умов для його реалізації (стаття 1 Закону України «Про оборону України»).
Національна безпека України- захищеність державного суверенітету, територіальної цілісності, демократичного конституційного ладу та інших національних інтересів України від реальних та потенційних загроз (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про національну безпеку України").
Складовими національної безпеки є державна, економічна та інформаційна безпека України.
Дії ОСОБА_6 полягали у наданні допомоги ворогові - його представникам, у виді передачі інформації про розташування, рух і переміщення військових підрозділів і військової техніки Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань. Надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України - полягає в будь-якій допомозі у проведенні діяльності, направленої на завдання будь-якої шкоди інтересам України. При цій формі не має значення, як діяла особа - за завданням іноземної держави чи з власної ініціативи. У цій формі державна зрада визнається закінченою з моменту, коли особа почала надавати допомогу ворогові. Надання допомоги іноземній державі, іноземній організації або їх представникам в умовах воєнного стану особливо у виді інформації стосовно Збройних сил України прямо направлена на завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, оскільки цілі ворога у період воєнного стану направлені саме на знищення суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, обороноздатності, державної, економічної та інформаційної безпеки України.
Що стосується скарг обвинуваченої на застосування до неї недозволених методів з боку працівників правоохоронних органів під час досудового розслідування, а саме під час її затримання, на які скаржилась обвинувачена в судовому засіданні, то ухвалою суду від 18.11.2025 року було доручено Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Миколаєві, провести перевірку фактів, викладених у заяві обвинуваченої ОСОБА_6 в судовому засіданні 18.11.2025 року про застосування недозволених методів під час досудового розслідування працівниками правоохоронних органів, шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР та постановлення процесуального рішення. Відповідно до відповіді ДБР на виконання ухвали суду внесені відомості до ЄРДР за № 62025150020004850 від 24.11.2025 року за ч.1 ст.365 КК України, здійснюється досудове розслідування. На думку колегії суддів перевірка вказаних фактів не перешкоджає судовому розгляду у межах висунутого обвинувачення, оскільки більша частина доказів щодо спілкування ОСОБА_6 з військовослужбовцем зс РФ була отримана ще до її затримання за наслідками проведення НСРД на підставі ухвал Одеського апеляційного суду.
Таким чином дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.111 КК України як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинені громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України: надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненої в умовах воєнного стану.
Вирішуючи питання щодо виду та строку покарання обвинуваченій ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК, суд враховує положення ст. 65 КК.
Щодо тяжкості кримінального правопорушення, суд зазначає, що злочин, передбачений ст.111 КК, відноситься до класифікації особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України. Особа винної свідчить про те, що ОСОБА_6 знаходиться у віці 62 років, раніше не судима, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває.
Обставин, що пом`якшує та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.
Згідно з ч 2 ст.65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
Також, з огляду на вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ національної безпеки України, та відсутність обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, суд, при призначенні покарання ОСОБА_6 , не вбачає підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України.
Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).
Суд вважає, що ОСОБА_6 відповідно до своїх моральних якостей, втратила почуття обов`язку перед державою та суспільством і не заслуговує на розумну довіру при призначені покарання. На думку суду намагання допомогти ворогу під час активної фази нападу є непоправним злом, враховуючи раптовість нападу, стан остраху суспільства та громадян України та різницю у кількості, якості та змісту засобів нападу. Таким чином, з урахуванням викладених фактичних обставин події правопорушення та особи обвинуваченої, обвинуваченій ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.111 КК з конфіскацією майна. Однак підстав для застосування найсуворішого виду покарання у вигляді довічного позбавлення волі не має.
Призначення вказаного покарання також буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості вчиненого, обставинам кримінального равопорушення, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання, передбаченій ст.50 КК України, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.
Відповідно до ухвали слідчого судді Пересипського районного суду міста Одеси від 22.05.2025 року до обвинуваченої  ОСОБА_6  було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з триманням її в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» до 19.07.2025 року включно без визначення розміру застави, який було неодноразово продовжено.
Відповідно до вимог ст.72 КК України слід зарахувати у строк призначеного покарання строк поперднього ув`язнення із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають одному дню позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів.
До знарядь вчинення злочинів слід застосувати спеціальну конфіскацію, а саме до мобільного телефону фірми «Nokia RM-1172» імеі1 НОМЕР_11 ; імеі 2: НОМЕР_17 ; мобільного телефону «Xiaomi M1804C3DG» (Redmi 6) імеі 1: НОМЕР_12 , імеі 2: НОМЕР_13 , мобільний телефон «Xiaomi» моделі «22041216G» (РОСО Х4 GT) (імеі1: НОМЕР_14 , імеі 2: НОМЕР_15 ) та сім картку з логотипом телекомунікаційної компанії «Kyivstar» « НОМЕР_16 », які належать ОСОБА_6 та за допомогою яких остання спілкувалась з представником держави-агресора.
Суд, одночасно із ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації (ч.4 ст.174КПК). Оскільки судом вирішено питання про спецконфіскацію та з метою її забезпечення, слід залишити в силі ухвалу слідчого судді, якою накладено арешт на автомобіль та мобільний телефон.
Крім того з обвинуваченого підлягають стягненню судові витрати за проведення судової експертизи матеріалів звуко та відеозаписів відповідно до вимог ст.124 КПК України.
Керуючись ст. ст.100,124, 373,374 КПК України, колегія суддів -
У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією майна.
Строк покарання ОСОБА_6 відраховувати з моменту набрання вироком законної сили.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_6 залишити без змін у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» .
На підставі вимог ч.ч.1,5 ст.72 КК України зарахувати у строк призначеного покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 20.05.2025 року по пень набрання вироком законної сили із розрахунку - один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Після набрання вироком законної сили до речових доказів, які зберігаються у камері збереження речових доказів слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області, квитанція № 1197 від 27.06.2025 року:
- мобільного телефоу фірми «Nokia RM-1172» імеі1 НОМЕР_11 ; імеі 2: НОМЕР_17 ;
- мобільного телефону «Xiaomi M1804C3DG» (Redmi 6) імеі 1: НОМЕР_12 , імеі 2: НОМЕР_13 ;
-мобільного телефону «Xiaomi» моделі «22041216G» (РОСО Х4 GT) (імеі1: НОМЕР_14 , імеі 2: НОМЕР_15 );
-сім-картку оператора зв`язку «Київстар» НОМЕР_10 , сім-картку оператора зв`язку «Київстар» НОМЕР_4 , сім-картку оператора зв`язку «Лайф» НОМЕР_5 -
застосувати спеціальну конфіскацію, залишивши арешт майна на вказані речі, накладений ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м.Одеси від 22.05.2022 року.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у сумі 14262,40 грн.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд м.Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.

  Головуючий суддя ОСОБА_1 

Суддя   ОСОБА_2 

Суддя ОСОБА_3