РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2026 року 	м. Рівне	№460/16163/25	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
 	ОСОБА_1 	
до	Військової частини НОМЕР_1 	
 	про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -	
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 , в якому просить суд: 
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неповного нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення у період з 19.06.2024 по 09.06.2025. 
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену абзацом сьомим пункту 1-1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 20 100 гривень в розрахунку на місяць за період з 19.06.2024 по 09.06.2025, з урахуванням раніше виплачених сум. 
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 при звільненні матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік. 
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік. 
- визнати протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2025 рік. 
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення за 2025 рік.
На обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що згідно з довідкою від 29.06.2025 про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” та про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій для обчислення пенсії відповідно до статті 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” та абзацу восьмого пункту сьомого постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 вбачається, що додаткова винагорода у розмірі 20100 грн. ОСОБА_1 не виплачувалася взагалі з січня 2025 року, а з 19.06.2024 виплачувалася не у повному обсязі. Зазначене також підтверджується і вказаним у абзаці 3 витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №131 від 09.06.2025, - відповідно до розділу XXVIII наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», за час перебування у розпорядженні понад два місяці, за період з "01" червня 2025 року по "09" червня 2025 року, виплатити грошове забезпечення в розмірі окладу військовим званням та надбавки за вислугу років. Також позивач вказує, що йому не виплачено грошову допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань. Вважає такі дії відповідача протиправними та не законним та просить суд задовольнити позов повністю.
Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній вказує, що підстава для отримання виплат в розмірі 20100 грн, з точки зору законотворчої техніки нормативного припису Порядку № 260, постанови № 168, є триєдиною, неподільною, тобто передбачає одночасну наявність трьох вказаних вище умов для нарахування та виплати. Акцентуємо увагу, що вирішальне значення для виплати додаткової винагороди у розмірі 20100 гривень має не той факт, що військовослужбовець перебуває у розпорядженні відповідних командирів понад два місяці, а те, що зарахування у таке розпорядження здійснено щодо військовослужбовців, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнаних військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців. Позивачем надано належні та допустимі докази отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, що не оспорюється Відповідачем, зокрема, у відповідності до Довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 26.04.2024 року № 1687/3/2697, виданої командиром Військової частини НОМЕР_1 . Проте, не доведено факту непридатності до військової служби, визнаною військово-лікарською комісією, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, оскільки відповідно до наданої Позивачем Довідки військово-лікарської комісії № 481 від 06 лютого 2025 року, виданої за результатом проведення медичного огляду гарнізонною військово лікарською комісією військової частини НОМЕР_3 , вбачається, що Позивач, на підставі статей 78-б, 61-б, 76-в, 23-в, 39-в, 13-в, 64-в, 67-в графи II Розладу хвороб, графи ТДВ, - придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Таким чином, Військова частина НОМЕР_1 зазначає, що у ОСОБА_1 були відсутні підстави для отримання додаткової винагороди в розмірі 20100 грн в розрахунку на місяць в межах належних позовних вимог до Відповідача. Також відповідач вказує, що за правилами п. 9 розділу XXIV Порядку № 260 виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) – наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги. Рапорт ОСОБА_1 про нарахування та виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань не подавався, протилежне Позивачем не підтверджено належними допустимими доказами . Відповідач також зазначає, що у відповідності до наказу (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 № 232 від 16.09.2025 року – внесено правки до наказу (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 № 131 від 09.06.2025 року, а саме:- внесено зміни до пункту 7 вказаного вище стройового наказу, щодо звільнення ОСОБА_2 , виклавши параграф 10 у наступній редакції: «Виплатити грошову допомогу на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення за 2025 рік. Провести відповідні нарахування. Підстава: уточнення облікових даних.». Зважаючи, що станом на день подання даного відзиву Відповідачу Позивачем нарахована та виплачена грошова (матеріальна) допомога для оздоровлення за 2025 рік – предмет спору в частині позовних вимог про нарахування та виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2025 рік де-факто відсутній . Просить суд відмовити в задоволенні позову повністю.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №131 від 09.06.2025, молодшого сержанта ОСОБА_2 , який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , колишнього командира штурмового відділення штурмового взводу штурмової роти військової частини НОМЕР_1 - звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 ( по особовому складу) №76-РС від 20 травня 2025 року, у запас за підпунктом "б" ( за станом здоров`я (за наявності інвалідності якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) пункту другого частини четвертої статті 26 Закону України " Про військовий обов`язок і військову службу ", з 09 червня 2025 року виключити із списків особового складу частини, з "10" червня 2025 року з усіх видів забезпечення, і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Грошову допомогу для оздоровлення за 2025 рік не отримував. Матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік не отримував.

Витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №34/25/628/В від 11.04.2025 номер рішення 34/25/628/Р ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності з 04.04.2025. Причина інвалідності: ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини. 
Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №1687/3/2697 від 26.04.2024 молодший сержант ОСОБА_3 19.04.2024 отримав: ВОП правого передпліччя та лівого плеча. Перелом кісток правого передпліччя.
Відповідно до бойового завдання згідно бойового розпорядження встановлено, що близько 18:00 години 19.04.2024 року виконуючи бойове завдання бойового розпорядження командира НОМЕР_4 омбр № НОМЕР_5 сск від 11.04.2024, в районі н.п. Часів Яр, Донецької області, під час проведення штурмових дій зі сторони окупаційних військ рф отримав поранення командир 1 штурмового відділення 3 штурмового взводу 1 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , молодший сержант ОСОБА_3 , внаслідок бойового ураження та дій з боку противника– окупаційних військ російської федерації. 
Відповідно до журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 , під час виконання бойового завдання 19.04.2024, в районі н.п. Часів Яр, Донецької області, отримав поранення командир 1 штурмового відділення 3 штурмового взводу 1 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , молодший сержант ОСОБА_3 . Бойове поранення одержане під час захисту Батьківщини. 
Під час отримання поранення, командир 1 штурмового відділення 3 штурмового взводу 1 штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , молодший сержант ОСОБА_3 , перебував в засобах індивідуального захисту (у відповідності до вимог статті 18 та додатку І Бойового Статуту Сухопутних військ Збройних Сил України розділу ІІІ), не вчиняв дій що містять ознаки кримінального або адміністративного правопорушення, не перебував в стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи інших отруйних речовин, не вчиняв дій, пов`язаних із навмисним заподіянням шкоди своєму здоров`ю. 
Відповідно до довідки гарнізонної військово-лікарської комісії №481 від 06.02.2025, проведено медичний огляд та встановлено: діагноз (S59.3D) Наслідки МВТ (19.04.2024) ВОСП правої верхньої кінцівки з вогнепальним багатоуламковим переломом дистального метафізу правої ліктьової кістки, лікованих оперативно (22.04.2024 – ПХО рани, видалення стороннього тіла з дистального метафізу правої ліктьової кістки; 26.04.2024 – ВХО та ушивання рани) у вигляді зміцнілих шкірних рубців, консолідованого багатоуламкового перелому дистального метафізу правої ліктьової кістки, посттравматичної невропатії правого променевого та перинерного нервів, посттравматичного остеопорозу правого променево-зап`ястного суглобу і ІІ ступеня з помірним порушенням функції. Згідно наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 відноситься до тяжких травм. 
Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. 
(Довідка про обставини травми від 26.04.2024 №1687/3/2697 видана командиром в/ч НОМЕР_1 ). 
Наслідки ВОСП: (11.01.2024) м`яких тканин лівого плеча, лікованих оперативно ПХО ран, видалення сторонніх тіл, у вигляді зміцнілих шкірних рубців без порушення функцій. 
Згідно наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 р. відноситься до легких травм. 
Поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. 
(M54.3) Хронічна вертеброгенна цервікалгія, люмбалгія в стадії нестійкої ремісії. (H1.9) Гіпертонічна хвороба І стадії. СН0. (E09.9) Порушення толерантності до вуглеводів. (K05.3) Хронічний періодонтит I6, 26, 27, 28 зубів. 
Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. 
(T93.20; M19.10) Віддалені наслідки закритого перелому (30.11.2012) обох кісточок лівої гомілки зі зміщенням, лікованих оперативно (12.12.2012 – видалені металоконструкції, МОС зовнішньої фіксації, кісткова пластикою та гіпсами, медіальної гимотомії з пластикою; 27.02.2013 – видалення МОС лівої гомілки) у вигляді консолідованого перелому обох кісточок лівої гомілки, посттравматичного остеоартрозу правого гомілковостопного суглобу з помірним порушенням функцій (М42.1) Остеохондроз міжхребтових дисків поперекового відділу хребта, протрузій С3-С6 міжхребтових дисків з незначним порушенням функції. (N28.9) Сенсорний діатез без порушення функцій. 
Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби. 
На підставі статей 78-б, 61-б, 76-в, 23-в, 39-в, 13-в, 64-в, 67-в графи II Розкладу хвороб, графи – ТДВ – Придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Такі особи є непридатними до проходження до служби у підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, спецспорудах.
Вважаючи, протиправними дії відповідача, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Згідно частини 1 пункту 20 статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Згідно з частиною першою статті 1-1 та статтею 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20.12.1991 законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів. Військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно зі статтею 9 цього ж Закону, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану» №64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Строк дії режиму воєнного стану неодноразово продовжувався Указами Президента України.
На виконання Указів Президента України №64/2022 та №69/2022 від 24.02.2022, Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168, пунктом 1 якої (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 №217 і від 22.03.2022 №350).
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).
Відповідно до пункту 1-1 Постанови №168, на період воєнного стану військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, протягом двох місяців з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) виплачується грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою у повному обсязі. Після перебування у розпорядженні понад два місяці і до закінчення перебування у розпорядженні таким військовослужбовцям щомісяця виплачується оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень (абзац сьомий пункту 1-1 в редакції Постанови КМ №1001 від 15.09.2023 - застосовується в частині виплати додаткової винагороди з 1 червня 2023 року).
Виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (пункт 1-2 Постанови №168).
Відповідно до пункту 2 розділу XXXIV Порядку №260, на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах: військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, протягом двох місяців з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) виплачується грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою в повному обсязі. Після перебування в розпорядженні понад два місяці і до дня закінчення перебування в розпорядженні таким військовослужбовцям щомісячно виплачується оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода у розмірі 20 100 гривень (у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування в розпорядженні) (вказаний абзац пункту 2 розділу XXXIV застосовується з 01 червня 2023 року).
Отже, визначальним для виплати даної винагороди є визнання військово-лікарською комісією військовослужбовця обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби.
Відповідно до статті 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.
Однак, вищенаведеними нормами Постанови №168 та Порядку №260 не передбачено обов`язку військовослужбовців, подавати рапорт про виплату додаткової винагороди у розмірі 20 100,00 гривень, з огляду на що, відповідні доводи відповідача суд відхиляє. Більше того, матеріали справи не містять доказів того, що за місяці у які позивачу здійснена виплата 20 100 гривень, він подавав рапорти, що також вказує та протиправність таких доводів відповідача.
Як встановлено судом, згідно з довідкою військово-лікарської комісії від 06.02.2025 №481, позивачу 06.02.2025 було проведено медичний огляд гарнізонною військово-лікарській комісії Військової частини НОМЕР_6 . «Поранення, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини. Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. На підставі статей 78-б 61-б, 76-в, 23-в, 39-в, 13-в, 64-в, 67-в графи II Розкладу хвороб, графи – ТДВ – Придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Такі особи є непридатними до проходження до служби у підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, спецспорудах.
Термін «обмежено придатний» слід вживати до військово-лікарського статусу особи, яка має певні проблеми зі здоров`ям, що не дозволяють виконувати бойові завдання в повному обсязі, але дозволяють служити в певних підрозділах забезпечення, логістики, зв`язку, охорони, штабах, навчальних центрах тощо.
Натомість, за період з 19.06.2024 по 09.06.2025 додаткова винагорода у розмірі 20 100 гривень (у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування в розпорядженні) позивачу не виплачувалась.
За встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що позивач в силу вимог абзацу сьомого пункту 1-1 Постанови №168, пункту 2 розділу XXXIV Порядку №260, мав право на отримання за вказані вище періоди додаткової винагороди у розмірі 20 100,00 гривень.
Відтак, з урахуванням наведених обставин та правових норм, суд приходить до висновку про протиправну бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 у розмірі 20 100,00 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у розпорядженні за період з19.06.2024 по 09.06.2025

Щодо позовних вимог про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік то суд зазначає, наступне.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. 
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам", затверджений наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 № 745/32197 (далі Порядок №260). 
Згідно з п. 4 розділу I Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовців із числа осіб офіцерського складу, в тому числі слухачів (ад`юнктів, докторантів), рядового, сержантського та старшинського складу (крім військово-службовців строкової служби), включає: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавку за вислугу років; підвищення посадового окладу під час проходження військової служби на території населених пунктів, яким надано статус гірських, та на острові Зміїний; надбавки за особливості проходження служби, за службу в Силах спеціальних операцій Збройних Сил, кваліфікацію, кваліфікаційну категорію, виконання функцій державного експерта з питань таємниць, роботу в умовах режимних обмежень, безперервний стаж на шифрувальній роботі, почесні та спортивні звання; доплати за науковий ступінь та за вчене звання; премію; морську винагороду, винагороди за стрибки з парашутом, за розшук, піднімання, розмінування та знешкодження вибухових предметів, тралення і знешкодження мін, за водолазні роботи та за бойове чергування; одноразові грошові допомоги після укладення першого контракту, для оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, у разі звільнення з військової служби; інші виплати, які здійснюються відповідно до чинного законодавства України. 
Порядок виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань регламентовано розділом XXIV Порядку № 260, у п.1 якого передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення. 
Згідно з п. 2 розділу XXIV Порядку № 260 військовослужбовцям, прийнятим (призваним) на військову службу із запасу, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується в календарному році, у якому вони призначені та вступили до виконання обов`язків за посадами. 
Відповідно до п. 7 розділу XXIV Порядку № 260 розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України. 
До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
При цьому, за правилами п. 9 розділу XXIV Порядку № 260 виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) – наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги. 
Суд зазначає, що матеріалами справи не підтверджено, що позивачем подано рапорт про нарахування та виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань а 2025 рік.
Суд вказує, що виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань є правом, а не обов`язком керівника (командира військової частини ), та рішення про її надання приймається на підставі поданої військовослужбовцем відповідної заяви (рапорту) за місцем військової служби.
Таким чином, позивач не скористався своїм правом та не подав рапорт щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань дана позовна вимоги не підлягає до задоволення.
Щодо позовних вимог про виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2025 рік то суд зазначає наступне. 
Відповідно до розлілу XXIII Порядок №260 виплата грошової допомоги для оздоровлення
Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.
Грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям у разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості, або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулі роки), або без вибуття у відпустку (за їх рапортом протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому суми грошової допомоги.
Військовослужбовцям, звільненим з військової служби, які мали право на грошову допомогу для оздоровлення та не отримали її протягом року, виплата цієї допомоги здійснюється на підставі наказу командира військової частини про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини, в якому оголошується про її виплату.
Військовослужбовцям, які прибули для подальшого проходження військової служби і зараховані до Збройних Сил України з інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення, а також інших державних органів, грошова допомога для оздоровлення виплачується за умови ненадання цієї допомоги за попереднім місцем служби за рік, у якому вони прибули.
Військовослужбовцям, які були призвані (прийняті) на військову службу та до призову (прийняття) працювали в бюджетних організаціях, грошова допомога для оздоровлення виплачується за умови ненадання за попереднім місцем роботи виплат на оздоровлення, встановлених чинним законодавством України, за рік, в якому вони були призвані (прийняті).
Військовослужбовцям, які прибули до Збройних Сил України після відрядження до державних органів, установ та організацій або прикомандирування до Верховної Ради України та органів місцевого самоврядування із залишенням на військовій службі, грошова допомога для оздоровлення виплачується за умови ненадання цієї допомоги за місцем відрядження (прикомандирування) за рік, в якому вони прибули.
Розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
Військовослужбовцям, які перебувають у розпорядженні, та тим, які на день підписання наказу про надання допомоги для оздоровлення звільнені від посад, усунені або відсторонені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання повноважень на посаді, до місячного грошового забезпечення включаються посадовий оклад за відповідним тарифним розрядом, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) з урахуванням зміни вислуги років і норм грошового забезпечення, які отримували військовослужбовці за останніми займаними штатними посадами.
Випускникам військових навчальних закладів із числа осіб, які до зарахування до військового навчального закладу не мали військових звань, та військовослужбовців строкової військової служби розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу за 12 тарифним розрядом, установленим у додатку 1 до постанови № 704, окладу за військовим званням і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород), на які вони мають право на день вибуття у відпустку.
Військовослужбовцям, звільненим з військової служби з наданням під час звільнення щорічної основної чи додаткової відпустки, яка закінчується наступного календарного року, грошова допомога для оздоровлення в новому році не надається.
Військовослужбовцям, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в дозволених законодавством випадках - до шести років, грошова допомога для оздоровлення надається в році вибуття у відпустку та в році, у якому вони стали до виконання обов`язків за посадою після прибуття з цієї відпустки, за умови, що вони набули право на щорічну основну відпустку в цих роках.
Відповідно до наказу (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 № 232 від 16.09.2025 року – внесено правки до наказу (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 № 131 від 09.06.2025 року, а саме:- внесено зміни до пункту 7 вказаного вище стройового наказу, щодо звільнення ОСОБА_2 , виклавши параграф 10 у наступній редакції: «Виплатити грошову допомогу на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення за 2025 рік. Провести відповідні нарахування. Підстава: уточнення облікових даних.». 
Таким чином суд зазначає, що відповідач самостійно відновив порушене право позивача.
Суд зазначає, що дані позовні вимоги не підлягають до задоволення оскільки грошову допомогу на оздоровлення за 2025 рік позивачу виплачено.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У сукупності вищенаведеного, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неповного нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення у період з 19.06.2024 по 09.06.2025. 
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену абзацом сьомим пункту 1-1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 20 100 гривень в розрахунку на місяць за період з 19.06.2024 по 09.06.2025, з урахуванням раніше виплачених сум. 
В задоволенні решти позовних вимог відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 02 липня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_7 ) 
Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_8 ) 

Суддя       У.М. Нор