1	Справа № 335/280/26  2-о/335/48/2026 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Стеценка А. В., за участю секретаря судового засідання Махненко А. А., представника заявника Мірошніченко О. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою Запорізької міської ради, заінтересована особа — Четверта Запорізька державна нотаріальна контора, про визнання спадщини відумерлою, 

ВСТАНОВИВ:

Запорізька міська рада, яка діє в інтересах Запорізької міської територіальної громади, звернулася до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою. 
Заява обґрунтована ти, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з двокімнатної квартири АДРЕСА_1 . 
Зазначена квартира належала на праві власності померлій ОСОБА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на підставі свідоцтва про право на спадщину № 2-189 від 12.06.2013, виданого Третьою Запорізькою державною нотаріальною конторою. 
ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 у період з 28.12.1983 до 26.11.2024. На час смерті ОСОБА_1 у зазначеній квартирі інші зареєстровані особи відсутні. 
З листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 10.11.2025 № 4379/06.10-01-31 вбачається, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян по місту Запоріжжю та Запорізькій області виявлено такі актові записи: № 3047 про смерть ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складений 26.11.2024 Олександрівським ВДРАЦС у м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), дата смерті — ІНФОРМАЦІЯ_1 . Актових записів про шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені та народження дітей відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян по місту Запоріжжю та Запорізькій області не виявлено. 
Відповідно до листа СКП «Запорізька ритуальна служба» від 03.07.2025 № 600, ОСОБА_1 похована 10.04.2025 як безрідна особа. 
Запорізькою міською радою обов`язок подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою, передбачений ч. 1 ст. 1277 ЦК України, виконано. 
Враховуючи те, що після смерті ОСОБА_1 ніхто спадщину не прийняв, Запорізька міська рада просить суд визнати відумерлою спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 42,87 кв. м, житловою площею 23,7 кв. м, та передати її у власність територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради. 
Ухвалою суду від 14.01.2026 прийнято до розгляду заяву Запорізької міської ради, заінтересована особа — Четверта Запорізька державна нотаріальна контора, про визнання спадщини відумерлою, відкрито провадження у справі, витребувано з Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори витяг зі Спадкового реєстру про наявність/відсутність заповітів та спадкових договорів після смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; витребувано з Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради (69005, м. Запоріжжя, бульвар Центральний, 27) відомості щодо осіб, які були зареєстровані з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , на дату її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , із зазначенням родинних відносин з померлою. 
16.02.2026 з Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори на виконання ухвали суду надійшла довідка зі Спадкового реєстру № 84046531, з якої вбачається, що станом на 02.02.2026 у Спадковому реєстрі інформація відсутня. 
В судовому засіданні представник Запорізької міської ради підтримав заяву та просив її задовольнити. 
Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини. 
З копії свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-189 від 12.06.2013 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , прийняла у спадщину від померлого батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 42,87 кв. м, житловою площею 23,7 кв. м (а.с. 8), що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 7). 
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 26.11.2024 Олександрівським ВДРАЦС у місті Запоріжжі (а.с. 6 зворот). 
Інших актових записів цивільного стану стосовно ОСОБА_1 не виявлено (а.с. 9 зворот-10). 
Згідно з листом СКП «Запорізька ритуальна служба», ОСОБА_1 похована 10.04.2025 як безрідна особа (а.с. 10 зворот-11). 
За інформацією Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради від 09.08.2024 № 06.4-02/02/1127, місце проживання ОСОБА_1 на момент смерті було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 . Відомості щодо реєстрації за зазначеною адресою інших осіб відсутні (а.с. 12). 
Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (а.с. 12), померла ОСОБА_1 заповіту не складала, спадкових договорів не укладала, спадкові справи після її смерті не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. 
Згідно з частиною першою статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. 
За змістом частин першої - третьої статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна — за місцезнаходженням основної частини рухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцезнаходженням нерухомого майна, а за відсутності нерухомого майна — за місцезнаходженням основної частини рухомого майна. 
Згідно зі статтею 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. 
Аналіз зазначених норм матеріального та процесуального права дає підстави дійти висновку про те, що відумерлою є спадщина, визнана як така на підставі встановлення судом існування (чи неіснування) кількох юридичних фактів: факт смерті спадкодавця, відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від спадщини, неприйняття спадкоємцями спадщини чи відмова від її прийняття, дотримання органом місцевого самоврядування відповідної процедури. 
У постанові від 18.05.2022 у справі № 643/6125/16 (провадження № 61-1384св21) Верховний Суд зауважив, що особливістю розгляду справи про визнання спадщини відумерлою, яка розглядається в окремому провадженні, як й інших справ окремого провадження, зокрема, є: заявлені вимоги у порядку окремого провадження повинні бути безспірними (відсутній спір про право); справи окремого провадження порушуються за заявою і розглядаються за участю заявника, заінтересованих осіб (відсутність спору про право зумовлює відсутність сторін з протилежними інтересами, відсутність позову); немає інститутів і категорій, властивих позовному провадженню (пред`явлення зустрічного позову, заміна сторін, співучасть, мирова угода, треті особи, звернення до третейського суду тощо); справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. 
Заявник у справі про визнання спадщини відумерлою — особа, в інтересах якої в суді порушується справа про підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваного права на спадщину, необхідних для реалізації нею майнових прав, без судового підтвердження яких вона позбавлена можливості здійснити ці права. 
Отже, набуття права власності на відумерлу спадщину територіальною громадою можна розглядати як правовий засіб, що слугує досягненню визначеності у відносинах власності на засадах справедливості. 
Судом встановлено, що спадщину, до складу якої входить квартира АДРЕСА_1 , ніхто не прийняв, а час, що сплив з моменту відкриття спадщини, перевищує один рік. 
Статтею 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. 
Згідно з частиною першою статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. 
З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви Запорізької міської ради, у зв`язку з чим вона підлягає задоволенню. 
Керуючись ст. ст. 259, 264, 265, 293, 294, 334–338 ЦПК України, суд 

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву Запорізької міської ради. 
Визнати відумерлою спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 42,87 кв. м, житловою площею 23,7 кв. м, та передати її у власність Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради (ідентифікаційний код 04053915, адреса: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 206). 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя А. В. Стеценко