Справа №474/272/26
Провадження № 2/474/364/26
РІШЕННЯ
Іменем України
21.05.26р. с-ще Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Сокола Ф.Г.
за участю секретаря судового засідання Лисейко Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий Колектор" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

07.04.2026р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Новий Колектор" (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідачка), в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 2079216 від 07.02.2025р. у розмірі 52 413 грн. 97 коп.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 07.02.2025р. між ТОВ "Селфі кредит" та ОСОБА_1 було укладено електронний кредитний договір № 2079216, за умовами якого позичальниці було надано у безготівковій формі, шляхом перерахування за реквізитами електронного платіжного засобу НОМЕР_1 , кредитні кошти в сумі 14 600 грн. на строк 360 днів, з фіксованою процентною ставкою. 
Стандартна процентна ставка - 1% яка застосовується у межах строку кредиту. 
Знижена процентна ставка - 0,97% яка застосується якщо споживач в дату першого платежу 09.03.2025р. або протягом наступного календарного дня, що слідує за вказаною датою, сплатить кошти в сумі першого платежу. 
Денна процентна ставка - 1% в день (52 560 грн. / 14 600 горн. / 360днів *100%).
26.11.2025р. між ТОВ "Селфі кредит" та ТОВ "Новий колектор" було укладено договір факторингу № 261125/1, відповідно до якого первісний кредитор відступив новому кредитору свої права вимоги, а новий кредитор набув право вимоги від первісного кредитора, у т.ч. згідно Реєстру боржників і за кредитним договором № 2079216 укладеним з ОСОБА_1 .
Відповідачка належним чином свої зобов`язання за договором не виконувала, а тому станом на 26.11.2025р. утворилася заборгованість у розмірі 52 413 грн. 97 коп., з яких: 14 599 грн. 97 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 30 514 грн. 00 коп. за процентами, 7 300 грн. 00 коп. за штрафами, яку позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь.
19.05.2026р. відповідачка подала відзив на позовну заяву у якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог у частині стягнення штрафів, комісій та інших додаткових платежів. Зменшити розмір відсотків до розумного і справедливого рівня. Визначити розмір заборгованості виключно у межах отриманих коштів та максимально зменшити суму додаткових нарахувань. В ньому ж не заперечила факт укладення кредитного договору та отримання грошових коштів, однак з розміром заборгованості заявленої до стягнення не погоджується. Зазначила, що сума 52 413 грн. 97 коп. значно перевищує суму фактично отриманих коштів, значна частина якої складається з штрафів, відсотків, інших платежів, та розмір самих відсотків завищений, не відповідає принципам розумності і справедливості. Позивач повинен надати їй належні докази правомірності кожного елементу розрахунку заборгованості. Просила врахувати її матеріальне становище. В додатки до відзиву будь-які докази не додані.
Представниця позивача Котова С.М. в судове засідання 21.05.2026р. не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлена про час, дату і місце судового розгляду. Водночас у прохальній частині позовної заяви просила розглядати справу у відсутність представника позивача.
Відповідачка в судове засідання 21.05.2026р. не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлена про час, дату і місце судового розгляду. Водночас у заяві поданій до суду 19.05.2026о. просила розглядати справу у її відсутність.
З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами.
Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
07.02.2025р. о 11:25:26 ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором С245 підписано Паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, стандартизована форма).
07.02.2025р. о 11:25 год. між ТОВ "Селфі кредит" та ОСОБА_1 було укладено договір № 2079216 про надання споживчого кредиту за продуктом NewShort (далі - договір № 2079216), відповідно до умов якого товариство надає споживачу кошти у кредит в національній валюті України - гривні, а споживач зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Сума кредиту - 14 600 грн.; строк кредиту - 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до договору. Тип процентної ставки - фіксована.
Стандартна процентна ставка 1% в день та застосовується у межах всього строку кредиту, вказаного в пункті 1.3 цього Договору (п. 1.5.1 договору № 2079216).
Знижена процентна ставка - 0,97% яка застосується якщо споживач в дату першого платежу 09.03.2025р. або протягом наступного календарного дня, що слідує за вказаною датою, сплатить кошти в сумі першого платежу визначеного у графіку платежів. У разі не виконання цих умов - застосовується стандартна процентна ставка (п. 1.5.2 договору № 2079216).
Денна процентна ставка при застосуванні стандартної процентної ставки становить 1% в день (у т.ч. з врахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки) (52 560 грн. / 14 600 грн. / 360 днів х 100%) (п. 1.7-1.7.2 договору № 2079216).
Загальні витрати по кредиту за стандартною ставкою - 52 560 грн., та з врахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 52 428 грн. 60 коп. (п.п. 1.8-1.8.2 договору № 2079216).
Орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою за ввесь строк користування кредитом 2333,95% річних та з врахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 2285,20% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною ставкою за ввесь строк користування кредитом 67 160 грн. 00 коп. та з врахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 67 028 грн. 60 коп. (п.п. 1.9-1.10.2 договору № 2079216).
Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача за реквізитами електронного платіжного засобу № НОМЕР_1 . Дата надання кредиту: 07.02.2025р. чи 08.02.2025р. (п.п. 2.1, 2.2 договору № 2079216).
Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році, за методом факт/факт. До періоду розрахунку процентів включається день надання кредиту та день фактичного повернення кредиту. Якщо день надання та повернення кредиту співпадають нарахування процентів здійснюється за один день (п.п. 3.1, 3.2 договору № 2079216).
Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з графіком платежів. У разі якщо дострокове часткове повернення кредиту відбулося не в дату платежу Графік платежів коригується шляхом зміни всіх наступних дат платежів, які починають обраховуватися від дати дострокового часткового повернення кредиту з врахуванням встановленої договором періодичності сплати процентів та незмінності кінцевої дати повернення кредиту. Новий графік платежів розміщується в особистому кабінеті та/або направляється на електронну адресу споживача (п.п. 5.1, 5.2 договору № 2079216).
Товариство має право укладати договори про відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь якою третьою особою без окремої згоди споживача (п. 4.1 договору № 2079216).
У розділі 4 (п. 4.3) договору № 2079216 сторони погодили, що споживач має право, зокрема:
- достроково повернути кредит як в повному обсязі так і частинами; 
- відмовитися від укладення договору, про що повідомити товариство не пізніше 14 календарних днів з моменту підписання та отримання його примірника, шляхом направлення письмового повідомлення на електронну адресу товариства чи поштову адресу рекомендованим цінним листом, та повернути отримані кошти протягом 7 днів з дня направлення товариству повідомлення. При цьому, у випадку неповернення споживачем загальної суми кредиту/процентів у зазначений строк відмова споживача від договору вважається такою, що не здійснювалася та договір продовжує діяти на тих же умовах;
У випадку невиконання та/або не належного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів споживач повинен сплатити товариству штраф: 2 190 грн. на 3-й день такого невиконання та/або не належного виконання, 438 грн. 00 коп. починаючи з 4 дня за кожен день невиконання та/або не належного виконання (п. 6.4 договору № 2079216).
У п.п. 7.1, 7.3, 7.4 договору № 2079216 визначено, що цей договір укладається за допомогою ІКС Товариства доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет у порядку визначеному Законом України "Про електронну комерцію", у т.ч. шляхом перевірки товариством правильності введення коду, що є електронним підписом споживача та направлений товариством на номер мобільного телефону споживача вказаний ним при вході в особистий кабінет. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін, у тому числі споживача, який відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора який формується автоматично для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІКС товариства. Введення споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору створює підпис клієнта та вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. Договір дії протягом строку вказаного у п. 1.3. договору.
Підписуючи договір споживач підтвердив, зокрема і те, що перед укладенням договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація про фінансову послугу відповідно до ст. 9 Закону України "Про споживче кредитування", ст. 7 Закону України "Про фінансові послуги та фінансові компанії", що розміщена на веб-сайті, та що він ознайомлений з Правилами, повністю розуміє і приймає їх (п. 9.6 договору № 2079216).
Всі повідомлення між сторонами здійснюються у письмовій формі (в т.ч. електронній) або через особистий кабінет (п. 9.8 розд. 9 договору № 2079216).
Також у додатки до позовної заяви надано Додаток № 1 до договору № 2079216 -Графік платежів, з визначенням періоду кредитування починаючи з 07.02.2025р. до 02.02.2026р. (360 днів), суми кредиту як 14 600 грн. 00 коп. та процентів за користування кредитом - 52 428 грн. 60 коп. 
Договір № 2079216 з додатками № 1 та № 2 підписані відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором А104 07.02.2025р. о 11:25 год.
У довідці про ідентифікацію ТОВ "Селфі кредит" зазначено про прийняття та підтвердження умов договору, його підписання позичальником, шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію": сума кредиту 14 600 грн., процентна ставка 1%, одноразовий ідентифікатор А104, дата укладення договору 07.02.2025р., номер телефону НОМЕР_2 , дата банківського переказу 07.02.2025р.
27.11.2025р. листом за вих. № 20251126-1448 ТОВ "Пейтек" повідомило ТОВ "Селфі кредит", з яким було укладено договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № НОМЕР_3 від 01.04.2024р., про успішність перерахування коштів на платіжну картку клієнта від ТОВ "Селфі кредит": 07.02.2025р. о 11:27:10 на суму 14 600 грн. 00 коп., призначення платежу - зарахування на картку НОМЕР_1 , ID НОМЕР_5 , сайт торгівця selfiecredit.com.ua, банк еквайр АТ "ПУМБ".
Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 2079216 виготовленого ТОВ "Селфі кредит" станом на 26.11.2025р. за період з 07.02.2025р. до 26.11.2025р., вбачається, що боржниці у період з 07.02.2025р. до 04.03.2025р. нараховувалися відсотки за зниженою процентною ставкою 0,97% в день, та 04.03.2025р. боржницею було внесено кошти на їх погашення 3 682 грн. 12 коп. та на погашення тіла 0 грн. 01 коп. Після чого, з 05.03.2025р. до 26.11.2025р., боржниці продовжувалися нараховуватися відсотки за стандартною процентною ставкою 1% в день, та заборгованість за ними, з врахуванням проведених боржницею проплат (всього в сумі 0 грн. 02 коп. на тіло кредиту та 8 468 грн. на погашення процентів), становила 30 514 грн. 00 коп. З 03.06.2025р. до 15.06.2025р. боржниці нараховані штрафні санкції у розмірі 7 300 грн., залишок боргу за якими незмінний на кінець періоду. Та сума заборгованості за тілом кредиту на кінець періоду, з врахуванням його погашення у розмірі 0 грн. 03 коп., - 14 599 грн. 97 коп.
26.11.2025р. між ТОВ "Селфі Кредит" та ТОВ "Новий колектор" було укладено договір факторингу № 261125/1, клієнт відступає фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та строки встановлені договором. Право вимоги переходить від первісного кредитора до нового кредитора з моменту підписання ними відповідного реєстру боржників. Право вимоги переходить до фактора після підписання сторонами договору, з моменту підписання Акту приймання-передачі реєстру боржників у електронному вигляді.
У реєстрі боржників у електронному вигляді до договору факторингу № 261125/1 міститься інформація про боржника ОСОБА_1 , порядковий номер 1194, договір № 2079216, сума боргу: 14 600 грн. - тіло кредит та 30 514 грн. - проценти, 7 300 грн. - штраф.
На підтвердження проведення фінансування за договором факторингу № 261125/1 позивачем надано платіжну інструкцію № 37204767222222512 від 28.11.2025р.
Встановивши вказані обставини, суд вважає, що зі сторони відповідачки порушені вимоги чинного законодавства, що регулює кредитні правовідносини.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. 
Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За правилам ч. 1 ст. 1049 та ст. 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію" № 675-VIII від 03.09.2015р. (далі - Закон № 675-VIII).
У п.п. 5, 6, 7, 12 ст. 3 Закону № 675-VIII зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.
У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону № 675-VIII в редакції на час виникнення спірних правовідносин,- визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису; електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Верховний Суд у постанові від 7 жовтня 2020 року під час розгляду справи №127/33824/19 зауважив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20.
Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 
Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що "принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс".
Отже, тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог - на відповідача.
Верховний Суд у постанові від 30.11.2022р. у справі №334/3056/15 зазначив, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
Із вказаного слідує, що доведення факту повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором, є обов`язком позичальника, а не позивача.
Щодо розрахунку заборгованості виконаного первісним кредитором, то в ньому відображено інформацію стосовно загальної кількості днів користування кредитом, періоду користування кредитом за зниженою та стандартною процентною ставкою, заборгованість з основним боргом та відсотками, штрафними санкціями. Такий розрахунок заборгованості є належним доказом, що підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, містить детальний розпис нарахованої заборгованості, яким підтверджується несплата відповідачкою заборгованості за кредитом за час кредитування в повному розмірі. 
З нього ж можна встановити період нарахування процентів (у межах погодженого сторонами строку кредитування 360 днів) та відсоткову ставку (погодженою сторонами як: знижена 0,97% в день, стандартна - 1 % в день та денна - 1% в день), що знаходиться в межах визначених договором та законодавством про споживче кредитування.
Наданий розрахунок є зрозумілим і доступним.
Водночас відповідачка не погоджуючись із розміром виниклої заборгованості, свого контррозрахунку не надала, як і доказів повернення кредитних коштів, процентів.
Зважаючи на викладені вище норми права та встановлені обставин, враховуючи те, що кредитний договір укладений між сторонами, встановлює обов`язок відповідачки повернути кредит та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором, в тому числі і щодо сплати процентів, які були розраховані у відповідні періоди застосування зниженої та стандартної процентних ставок, а також те, що відповідачка не виконала взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, доведеність переходу прав вимоги за цим договором до позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення тіла кредиту 14 599 грн. 97 коп. та процентів у сумі 30 514 грн.
Звертаючись до суду із позовом, позивач просив стягнути із відповідачки за кредитним договором, зокрема і штраф у розмірі 7 300 грн. 00 коп.
Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
У постанові Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі № 910/8349/22 суд виснував щодо застосування п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що: на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія п. 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України.
Тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022р. за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024р. у справі №183/7850/22.
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.
За такого, вимоги позивача про стягнення з відповідачки штрафу нарахованого за кредитним договором укладеним з нею у лютому 2025р. (під час дії воєнного стану) задоволенню не підлягають.
На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 662 грн. 40 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду слід стягнути з відповідачки на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2 291 грн. 53 коп. (86,07%).
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-89, 141, 258-268, 273, 279 ЦПК України, суд, - 

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий Колектор" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий Колектор" заборгованість за кредитним договором № 2079216 від 07.02.2025р., станом на 26.11.2025р., в сумі 45 113 (сорок п`ять тисяч сто тринадцять) грн. 97 коп., з яких: 14 599 (чотирнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 97 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 30 514 (тридцять тисяч п`ятсот чотирнадцять) грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками.
Відмовити в задоволенні позову у частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий Колектор" заборгованості за кредитним договором № 2079216 від 07.02.2025р., станом на 26.11.2025р., в сумі 7 300 (сім тисяч триста) грн. 00 коп. - штраф.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий Колектор" судовий збір в сумі 2 291 (дві тисячі двісті дев`яносто одна) грн. 53 коп.
Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 370 (триста сімдесят) грн. 87 коп. - покладаються на позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Новий Колектор".
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд Миколаївської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Новий Колектор" (код ЄДРПОУ 43170298, місцезнаходження: вул. Алмазова Генерала, 13, офіс 601, Печерський район, м. Київ, 01133).
Відповідачка: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення складений та підписаний "27" травня 2026 року.

Суддя Ф.Г. Сокол