ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 500/1908/26
30 червня 2026 року	м.Тернопіль	
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
До Тернопільського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій позивач просить суд:
визнати протиправним звернення ІНФОРМАЦІЯ_2 в особі 5-го відділу у вигляді набору даних до Національної поліції щодо порушення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 правил військового обліку, законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію;
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 в особі 5-го відділу відкликати звернення у вигляді набору даних, подане 09.03.2026 до Національної поліції про порушення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 правил військового обліку, законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію та виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про звернення до Національної поліції щодо порушення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 правил військового обліку, законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 . 10.03.2026 в електронному сервісі Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів Резерв+ з`явилась інформація про те, що відповідач 09.03.2026 звернувся до Нацполіції з набором даних про порушення позивачем правил військового обліку з підстав неприбуття за повісткою. Позивач не погоджується з такими діями відповідача та зазначає, що повісток про виклик не отримував, не був належним чином повідомлений про необхідність явки, при цьому відсутні будь-які докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення. 
Ухвалою суду від 06.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та зобов`язано надати суду докази, що стосуються предмету спору, у тому числі належним чином засвічені копії всіх документів, що стали підставою для звернення 09.03.2026 до органів Національної поліції щодо порушення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 правил військового обліку, законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
27.04.2026 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що на адресу задекларованого місця проживання позивача з метою уточнення даних сформовано та надіслано повістку №6738776 щодо його прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_6 27.02.2026 о 10.00. Вказані обставини стали підставою для передачі відомостей про позивача, як про особу, яка вчинила адміністративне правопорушення, до Національної поліції. Також відповідач звертає увагу, що на підставі поданої позивачем заяви, сформованої через застосунок Резерв+ 06.03.2026, начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 08.03.2026 винесено постанову про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 201-1 КУпАП №R403088 та накладено на позивача штраф в сумі 17000 грн. Вказану постанову позивачем отримано через електронний кабінет та сплачено 50 відсотків штрафу протягом 10 днів, внаслідок чого постанова вважається виконаною, а справа закритою. При цьому відповідач зазначає, що обов`язок явки до ТЦК та СП зберігається навіть після спливу часу, зазначеного у повістці. З огляду на викладене відповідач вважає, що відомості про розшук військовозобов`язаного ОСОБА_1 правомірно були внесені до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. 
Інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.
Суд зазначає, що розгляд справи здійснено з урахуванням періоду перебування головуючої судді у щорічній плановій відпустці, у порядку черговості. 
Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянин України, перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується військово-обліковим документом, сформованим у додатку Резерв+ станом на 10.03.2026. (арк. справи 16)
Згідно відомостей вказаного електронного військово-облікового документа, сформованого через додаток Резерв+, у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів наявний запис про порушення позивачем правил військового обліку, а також звернення ТЦК та СП 09.03.2026 до Нацполіції з підстав його неприбуття за повісткою до ТЦК та СП. 
10 березня 2026 року представник позивача адвокат Степанова Олена Вікторівна звернулась до Головного управління Нацполіції в Тернопільській області з адвокатським запитом №82, у якому просила повідомити, чи звертався будь-який ТЦК та СП в період з 01 січня 2026 по 10 березня 2026 року до органів Національної поліції Тернопільської області щодо порушення ОСОБА_1 законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. (арк. справи 14)
16 березня 2026 року Головне управління Нацполіції в Тернопільській області листом №34805-2026 повідомило представника позивача, що станом на 12.03.2026 за даними ІПНП наявне звернення ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) щодо порушення ОСОБА_1 правил військового обліку, законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію та звернення ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо порушення ОСОБА_1 правил військового обліку, законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. 
Звернення ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_1 ) від 02.03.2026 №Е4847345 зареєстровано до єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події з використанням системи ІПНП відділення поліції №1 Тернопільського РУ поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області 02.03.2026 о 12:12 год. за №1014. 
Звернення ІНФОРМАЦІЯ_5 від 09.03.2026 №Е4882808 зареєстроване до єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події з використанням системи ІПНП відділення поліції №1 Тернопільського РУ поліції 09.03.2026 о 05:52 год. за №1225.
Також повідомлено, що за інформацією системи ІПНП до звернення ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_1 ) від 02.03.2026 №Е4847345 внесено відомості про зняття даної особи з обліку. (арк. справи 15)
10 березня 2026 року представник позивача адвокат Степанова О.В. звернулась з адвокатськими запитами №80 та №81 до ІНФОРМАЦІЯ_5 та ІНФОРМАЦІЯ_6 , у яких просила надати докази порушення ОСОБА_1 законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, копію протоколу про адміністративне правопорушення, постанову, що стали підставою для звернення до органів Національної поліції з відповідним набором даних. (арк. справи 7-13) 
Відповіді на вказані запити в матеріалах справи відсутні. 
Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо направлення набору даних до Нацполіції про нього, як про порушника правил військового обліку, законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
За змістом статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У силу вимог статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
За приписами статті 1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 № 1932-XII особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан.
Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 було оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
На час виникнення спірних правовідносин та на дату ухвалення рішення у цій справі на території України продовжує діяти воєнний стан.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).
Відповідно до частини 1-3 статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Отже, військовий обов`язок включає дотримання правил військового обліку (частина 3 статті 1 Закону № 2232-XII).
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі - Закон № 3543-XII).
Відповідно до статті 1 Закону № 3543-XII мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Відповідно до частини 1 статті 22 Закону № 3543-XII громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.
Відповідно до частини 3 статті 22 Закону № 3543-XII у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Частиною третьою статті 210-1 КУпАП передбачено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що неприбуття призовника, військовозобов`язаного чи резервіста за належним чином врученою повісткою в особливий період є порушенням законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що становить склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП. 
Як слідує зі змісту позовної заяви, у межах даної справи позивачем не оскаржуються дії відповідача щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення ним правил військового обліку. 
Крім того з матеріалів справи слідує, що 06.03.2026 року позивачем в електронній формі подано заяву на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 , за змістом якої повідомляє, що ним допущено порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме: не прибув за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_8 , чим порушено вимоги зазначеного законодавства, за що відповідальність передбачена статтею 210-1 КУпАП. Також позивачем зазначено, що факт вчинення адміністративного правопорушення визнає та надає згоду на притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності. (арк. справи 39)
08.03.2026 тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 винесено постанову №R403088 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП, якою накладено на ОСОБА_1 штраф у сумі 17000 грн. (арк. справи 38)
Отже, виходячи з меж позовних вимог, а також з урахуванням юрисдикційних меж повноважень адміністративного суду слід вважати, що питання дотримання відповідачем процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а також наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 КУпАП, не є предметом розгляду судом у даній справі. 
При цьому, правовій оцінці на предмет дотримання адміністративної процедури та критеріїв, визначених статтею 2 КАС України підлягає виключно питання правомірності звернення ІНФОРМАЦІЯ_5 до органів Нацполіції.
Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року №154. (далі – Положення №154)
Пунктом 1 вказаного Положення передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами Президента України, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, наказами та директивами Верховного Головнокомандувача Збройних Сил, Міноборони, Міністра оборони, Головнокомандувача Збройних Сил, Генерального штабу Збройних Сил, іншими нормативно-правовими актами, цим Положенням. (пункт 2 Положення №154)
Згідно пункту 8 Положення №154 завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів із взяття громадян України на військовий облік призовників, направлення громадян України для проходження базової військової служби, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань:
звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції щодо доставлення до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення;
розглядають справи (цілодобово під час проведення мобілізації та/або у період воєнного стану) про адміністративні правопорушення та накладають адміністративні стягнення відповідно та з дотриманням Кодексу України про адміністративні правопорушення. (пункт 9 Положення №154)
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. (далі - Порядок № 1487, у редакції чинній на момент спірних правовідносин)
Пунктом 79 Порядку №1487 передбачено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки:
звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення, до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому ця особа перебуває (повинна перебувати) на військовому обліку, з урахуванням вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку; (абзац 16)
повідомляють Національній поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, щодо яких надсилалося звернення відповідно до вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку. Таке повідомлення має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), а також унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи. (абзац 17)
Згідно пункту 56 Положення №1487 Національна поліція за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ та розвідувальних органів (яке має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), передбачені статтею 7 Закону України “Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів”, підставу (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку; порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи), надісланим у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС, здійснює адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ. У разі відсутності технічної можливості передачі даних такі звернення надсилаються в паперовій формі (додаток 20).
Системний аналіз вказаних норм Порядку №154 та Положення №1487 свідчить про те, що реалізація відповідачем повноважень щодо звернення до органів Національної поліції для доставлення призовника, військовозобов`язаного чи резервіста може бути здійснена виключно з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення за статтями 210, 210-1 КУпАП. Використання таких повноважень в інших цілях, окрім як доставки особи для складання протоколу про адміністративне правопорушення, не передбачено законом, а отже є неправомірним. Національна поліція, будучи в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України суб`єктом владних повноважень, при реалізації своїх функцій також має діяти в межах повноважень, на підставі та у спосіб встановлений законодавством України, яке не передбачає їх обов`язку доставляти особу до ТЦК, окрім як для складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.
Відповідно до частин шостої – дев`ятої статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.
Протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління та регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України (у частинi правопорушень, вчинених військовозобов`язаними Служби зовнішньої розвідки України), якщо особа подала відповідну заяву, в якій вона не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності.
У випадках, передбачених частинами шостою і сьомою цієї статті, уповноважені посадові особи після отримання підтвердних документів про отримання особою виклику або відповідної заяви виносять постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Положення цієї частини не застосовуються у разі притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованих за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), а також правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, у випадках, якщо особа не оспорює допущене порушення, згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності та подала про це відповідну заяву.
Системний аналіз наведених правових норм свідчить про те, що у випадку притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення вимога про складання протоколу про адміністративне правопорушення не є імперативною, оскільки законодавець передбачає обставини, за яких складання такого протоколу не вимагається.
Так, у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, та за умови подання особоювідповідної заяви, в якій вона не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності, або за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки підтвердних документів про отримання особою виклику, то протокол про адміністративне правопорушення не складається. У такому випадку, встановлені районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, як уповноваженим на розгляд справи органом, обставини щодо вчинення особою правопорушення, передбаченого статтями 210 і 210-1 КУпАП, є самостійною підставою для відкриття процедури притягнення до адміністративної відповідальності та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Зазначене правове регулювання сприяє пришвидшенню процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 КУпАП.
Судом встановлено, що підставою звернення ІНФОРМАЦІЯ_5 09.03.2026 до Нацполіції стала необхідність адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП внаслідок неприбуття позивача до ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_1 ) за повісткою № НОМЕР_2 .
При цьому, як свідчать матеріали справи та не заперечується відповідачем, 06.03.2026 ОСОБА_1 подано до ІНФОРМАЦІЯ_5 заяву, в якій він визнає допущене ним порушення та зазначає про надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 210-1 КУпАП за його відсутності. (арк. справи 39)
З урахуванням викладеного суд вважає, що за наявності заяви ОСОБА_1 від 06.03.2026 про визнання ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 КУпАП та надання згоди про розгляд справи за його відсутності, реалізація відповідачем 09.03.2026 повноважень, передбачених абзацом 16 пункту 79 Порядку №1487 в частині звернення до органу Нацполіції для доставлення позивача з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення, не відповідає наведеним вище положенням законодавства, оскільки процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення, за встановлених обставин, не передбачала складання такого протоколу.
За таких обставин суд вважає, що дії відповідача щодо направлення звернення до органів Нацполіції для здійснення адміністративного затримання та доставлення позивача до ТЦК є протиправними.
Визначаючись зі способом поновлення порушених прав позивача суд враховує, що відповідно до абзацу 17 пункту 79 Порядку №1487 районні (міські) ТЦК та СП повідомляють Національній поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, щодо яких надсилалося звернення.
Отже, чинне законодавство містить інструменти, які надають можливість відкликати з органів Національної поліції запит на доставлення військовозобов`язаного до ТЦК.
З урахуванням виявлених вище порушень в діяльності відповідача, з метою приведення досліджуваних правовідносин у відповідність до діючого законодавства України, суд вважає за необхідне зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_9 повідомити уповноважений орган Національної поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_5 за зверненням від 09.03.2026 №Е4882808.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_9 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформацію про звернення до Національної поліції, то суд вважає, що зобов`язання відповідача повідомити уповноважений орган Національної поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення позивача, - є самостійним та достатнім способом захисту та поновлення порушених прав позивача. 
При цьому, на момент розгляду даної справи відсутні підстави вважати, що ІНФОРМАЦІЯ_9 , як органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, будуть порушені права позивача за результатом надіслання до Нацполіції повідомлення про відсутність підстав для його адміністративного затримання та доставлення, а саме щодо не виключення з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про звернення до Національної поліції, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають як такі, що заявлені передчасно.
Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору у пропорційному розмірі до задоволених позовних вимог, а саме 1064,96 грн (50%).
Керуючись статтями 139, 241-246, 250 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо направлення 09 березня 2026 звернення до органів Національної поліції у вигляді набору даних для здійснення адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 для складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_10 повідомити органи Національної поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за зверненням від 09.03.2026 №Е4882808.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) гривні 96 копійок. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повне судове рішення складено 30 червня 2026 року.
Реквізити учасників справи:
позивач:
- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 код РНОКПП НОМЕР_1 ); 
відповідач:
- ІНФОРМАЦІЯ_10 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 ). 
Головуючий суддя Мірінович У.А.