справа № 208/2442/26
провадження № 3/208/781/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 р. м. Кам`янське
Суддя Заводського районного суду м. Кам`янського Варибрус В.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , протягом року притягалась до адміністративної відповідальності,
за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №596311 від 20.02.2026 року, -

ВСТАНОВИВ:

20.02.2026 року о 02:15 год. водій ОСОБА_1 керувала автомобілем Опель Астра д.н.з. НОМЕР_2 по пр.. Т.Шевченка в м. Кам`янське, не маючи посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючи права керування транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.1а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом надсилання судових повісток за адресою місця проживання, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, будь-яких заяв чи клопотань про неможливість присутності в судовому засіданні на адресу суду надані не були.
Крім того, на офіційному сайті Заводського районного суду м. Кам`янського (https://zv.dp.court.gov.ua/sud), в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду були зазначені дата, час та місце слухання.
Згідно практики Європейського Суду з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003). Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.
Відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП, дана категорія справ до вичерпаного переліку за якими обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься, тому суддя вважає за можливе розглядати справу в його відсутності.
Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.
Вказане підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №596311 від 20.02.2026 року, який за змістом відповідає вимогам ст.256 КУпАП, складений уповноваженою особою та в порядку, передбаченому чинним законодавством України, дії посадової особи, що його складала, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності не оскаржувались; 
- рапортом поліцейського ВРПП Кам`янського РУП, в якому він доповідає, що під час несення служби було зупинено т/з Опель д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , при перевірці документів було встановлено, що водій ОСОБА_1 має ознаки наркотичного сп`яніння, та не має прав керування транспортними засобами, правопорушення скоєно повторно протягом року;
- копією Постанови Заводського районного суду м. Кам`янського від 30.10.2025 року, якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП.
Пункт п.2.1а ПДР України, передбачає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до вимог ч.5 ст.126 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, або стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті.
Отже, докази, що містяться в матеріалах справи, є достатніми, належними та допустимим і у своїй сукупності доводять факт порушення ОСОБА_1 2.1а ПДР України, а в її діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, як керування т/з особою, не маючого права на право керування т/з.
Згідно з ч.1 ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). 
У пункті 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 роз`яснено, оплатне вилучення транспортного засобу може бути допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч.6 ст.121, ч.2 та 3 ст.130 КУпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі (абз. 4).
Суду не надано доказів перебування т/з Опель Астра д.н.з. НОМЕР_2 , у приватній власності гр. ОСОБА_1 .
Отже, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу не може бути застосоване до ОСОБА_1 , оскільки вона не є власником транспортного засобу, яким керувала.
Отже, вважаю, що адміністративним стягненням, необхідним для виховання ОСОБА_1 з метою додержання законів України, поваги до правил співжиття та запобіганню вчиненню ним нових правопорушень, повинна бути міра відповідальності в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП.
Керуючись ст.126 КУпАП, ст.ст. 268, 283, 284 КУпАП, суддя –

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років.
На підставі ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
На підставі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягнути подвійний розмір штрафу, який становить 81 600,00 грн.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, на користь держави - судовий збір, у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя  В.А. Варибрус