КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

____________________________________
Справа № 757/54032/25-п
Апеляційне провадження
№ 33/824/881/2026
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року суддя Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Пальчика Максима Олексійовича на постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 3 грудня 2025 року (суддя Гридасова А.М.) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установив:

постановою судді Печерського районного суду міста Києва від 3 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60грн.
Постановою судді визнано доведеним, що 16 жовтня 2025 року о 09 год. 35 хв. за адресою: м. Київ, вул. Набережне шосе, 11, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Hyundai, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, дана подія була зафіксована на нагрудну бодікамеру. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Пальчик М.О. просить постанову судді скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на допущення судом спрощеного підходу до розгляду даної справи, не надання правової оцінки тим доказам, які надані поліцейським, не взято до уваги доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат Пальчик М.О. зазначає, що працівниками поліції ніяким чином не виявлено та не була перевірена наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, про які зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення.
Захисник Пальчик М.О. вважає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду у медичному закладі, однак після того, як він повідомив працівникам поліції, що очікує на адвоката, поліцейські розцінили це, як відмову від проходження огляду та навіть не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.
Захисник Пальчик М.О. посилається на те, що ОСОБА_1 самостійно звернувся до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак судом першої інстанції даний доказ не був взятий до уваги.
Захисник Пальчик М.О. вважає, що є очевидним, що без зазначених 

протиправних дій працівників патрульної поліції, які не захотіли дочекатися адвоката ОСОБА_1, коли це прямо передбачено його правами, був складений протокол про адміністративне правопорушення.
Також, адвокат Пальчик М.О. вважає, що з долученого до матеріалів справи відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, а з боку працівників поліції мала місце очевидна провокація та спонукання ОСОБА_1 відмовитись від проходження огляду. 
ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Пальчик М.О., будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду апеляційної скарги (с.с.35-37), у судове засідання не з`явились, причини неявки апеляційному суду не повідомили.
Відповідно до частин 5 та 6 статті 294 КУпАП апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дні до початку судового засідання. Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Враховуючи, що ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Пальчик М.О. не повідомили апеляційному суду причини неявки у судове засідання, суд розглянув апеляційну скаргу у їх відсутність.
Суд, вивчивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис досліджуваних подій, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Згідно ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та визнані доведеними судом першої інстанції, за доводами, зазначеними в апеляційній скарзі.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
У постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші 

обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як зазначено в ст. 251 КУпАП.
Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 484738 від 16 жовтня 2025 року, в цей день о 09 год. 35 хв. у місті Києві, на 11-му км Набережного шосе водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (с.с.1).
ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення підписав, зазначивши, що був наляканий.
Також, до матеріалів справи долучено копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, серії ЕНА №5946481 від 16 жовтня 2025 року, відповідно до якої цього ж дня о 09 год. 33 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Набережне шосе у місті Києві, не виконав вимог дорожнього знаку 3.2 «Рух заборонено», з доданою до нього табличкою 7.4.1 «Час дії з 07:30 год. до 10:00 год.», та здійснив подальший рух в зоні дії знаку, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (с.с.5). 
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до приписів п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. 
Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР України).
Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Належним доказом даного правопорушення є встановлення наявності у водія транспортного засобу ознак, зокрема, наркотичного сп`яніння, пропозиція водієві пройти огляд з метою встановлення, у даному випадку, стану наркотичного сп`яніння. У разі відмови водія від проходження огляду, фіксація цієї відмови відповідно до вимог діючого законодавства.
Згідно Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (пункт 2 ).
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);
звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (пункт 4).
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3).
При цьому, підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи ознак наркотичного сп`яніння, перелік яких визначений у пункті 4 розділу І Інструкції.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, у ОСОБА_1 працівник поліції виявив наступні ознаки наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, що не реагують на світло.
Частинами 2 та 3 статті 266 КУпАП визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Враховуючи відсутність спеціальних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом для огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, огляд водія, у якого наявні ознаки наркотичного сп`яніння, проводяться у закладі охорони здоров`я.
Згідно з Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за № 28/3299, з метою фіксування правопорушення працівниками поліції 
застосовуються технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Із переглянутого у судовому засіданні відеозапису «484738», долученого до матеріалів справи, вбачається, що працівниками поліції у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху був зупинений автомобіль Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебуває ОСОБА_1 (00:30 хв. відеозапису).
У ході спілкування з ОСОБА_1 , працівники поліції виявили в останнього ознаки наркотичного сп`яніння, зокрема виражене тремтіння пальців рук та відсутність реакції зіниць очей на світло (21:36 хв. відеозапису) та запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога (23:00 хв. відеозапису).
ОСОБА_1 названі працівником поліції ознаки сп`яніння пояснив хвилюванням, після чого зачинив вікно біля водійського місця автомобіля та почав з кимось спілкуватись по телефону (23:05 хв.).
На повторні пропозиції працівників поліції пройти у встановленому законом порядку огляд у лікаря-нарколога ОСОБА_1 казав, що чекає на адвоката, не зазначаючи при цьому, коли той прибуде (31:20 - 34:50 хвилин відеозапису).
Враховуючи зазначене, апеляційний суд вважає, що працівники поліції правильно розцінили поведінку ОСОБА_1 та ухилення від надання прямих відповідей на питання про готовність пройти у встановленому законом порядку огляд на стан сп`яніння, як відмову від проходження такого огляду, оскільки ОСОБА_1 декілька разів пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння та роз`яснювались наслідки відмови від проходження огляду, разом з тим, ОСОБА_1 неодноразово ухилявся від надання відповідей на питання патрульних поліцейських, зазначаючи, що чекає адвоката.
Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога, є безпідставними, оскільки з переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово пропонувалось пройти огляд у встановленому законом порядку в спеціалізованій медичній установі, однак жодного разу ОСОБА_1 чітко не виразив згоди на проходження такого огляду.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що працівниками поліції ніяким чином не було виявлено та не була перевірена наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, про які зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення, є необґрунтованими, оскільки з відеозапису вбачається, що працівником поліції при спілкуванні з ОСОБА_1 звернуто увагу на те, що у нього тремтять руки, та перевірено реакцію зіниць очей на світло, за результатом чого зазначено, що вони звужені та не реагують на світло.
Доводи апеляційної скарги про протиправні дії працівників поліції, які не захотіли дочекатися адвоката ОСОБА_1, коли це прямо передбачено його правами, а склали протокол про адміністративне правопорушення, не ґрунтуються на положеннях КУпАП, які не передбачають, що огляд водія на стан наркотичного сп`яніння повинен проводитися у присутності адвоката.
Крім того, за положеннями статті 268 КУпАП правом на користування юридичною допомогою адвоката при розгляді справи наділена особа, яка притягається до адміністративної відповідальності. Проведення огляду водія на стан наркотичного сп`яніння не є розглядом справи, а також не свідчить про притягнення особи до адміністративної відповідальності, а відтак обов`язкова участь адвоката при вчиненні зазначеної дії не передбачена нормами статті 268 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги, що з боку працівників поліції було схиляння ОСОБА_1 до відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, є безпідставними та спростовуються відеозаписом досліджуваних подій, згідно яких ОСОБА_1 неодноразово пропонувалося проїхати до лікаря нарколога для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, повідомлялися наслідки відмови від проходження огляду, а також роз`яснювалося, що його пасивна поведінка розцінюється, як ухилення від проходження огляду.

Крім того, відеозаписом зафіксовано, що працівники поліції відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, повідомили, що йому заборонено керувати автомобілем протягом 24 годин.
Також відеозаписом зафіксовано, що після складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не перебуває за кермом автомобіля, а транспортним засобом має намір керувати інший водій.
Отже, доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не був відсторонений працівниками поліції від керування транспортним засобом є безпідставними.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що суддя першої інстанції не оцінила наданий результат дослідження, згідно якого 17 жовтня 2025 року о 9год. ОСОБА_1 здав на дослідження сечу, у якій не виявлено наркотичних засобів згідно переліку, є правомірними, так як постанова судді від 3 грудня 2025 року не містить оцінки наданого документу.
Разом з цим, зазначене не є підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, оскільки огляд ОСОБА_1 проводився з порушенням порядку, встановленого положеннями статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не у присутності працівників поліції, не протягом двох годин після виявлення ознак наркотичного сп`яніння і не у закладі охорони здоров`я, якому надано право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв Київською міською державною адміністрацією. 
Виходячи з вищевикладеного, суддя місцевого суду повно дослідила матеріали за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , та прийшла до правомірного висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 КУпАП.
Судом першої інстанції дотримані вимоги закону при розгляді матеріалу за протоколом про адміністративне правопорушення, висновок суду про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху є правильним, зміст постанови відповідає вимогам ст. 283, 284 КУпАП, в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, стягнення за вчинення правопорушення накладено у межах санкції статті та з дотриманням вимог ст. 33, 34 КУпАП, а відтак правових підстав для скасування постанови судді та задоволення апеляційної скарги не встановлено.
Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Пальчика Максима Олексійовича залишити без задоволення, постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 3 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Рейнарт