Справа № 205/17269/25 
Провадження № 2/192/1280/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2026 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області 
у складі: головуючого - судді Тітової О.О.,
з участю секретаря - Зінченко А.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Солоне Дніпровського району Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальність «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач товариство з обмеженою відповідальність «СВЕА ФІНАНС» звернувся до Новокодацького районного суду м.Дніпра з позовною заявою в якій просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором №4717349 від 07.06.2024 в розмірі 19920 грн. з яких: 40000 грн – тіло кредиту, 13920 грн – відсотки, 2000 грн – пеня, штраф. Також просив стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору 2422,40 грн.
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 07 червня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договір № 4717349 за умовами якого відповідачу надано кредит в сумі 4000 грн шляхом перерахування коштів на картку зазначену в особистому кабінеті на 360 днів зі сплатою процентів 1,5% на день, у окремих випадках 1,43% на день. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» виконало свої обов`язки, наддало кредит у розмірі 4000 грн перерахувавши їх на картку, що підтверджується документом від надавача послуг ТОВ «ПЕЙТЕК», а відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 24.01.2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» укладено договір факторингу №01.02-02/25 відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «СВЕА ФІНАНС» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №4717349 в розмірі 19920 грн, з яких: 4000 грн – заборгованість за сумою кредиту, 13920 грн – заборгованість по відсоткам, 2000 грн – пеня, штраф. Просив стягнути з відповідача заборгованість за договором №4717349 від 07.06.2024 права вимоги за яким було відступлено позивачу, а також понесені позивачем витрати на сплату судового збору. 
Ухвалою Новокодацького районного суду м.Дніпра від 20 листопада 2026 року справу передано до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області за підсудністю.
Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2026 року справу передано до Солонянського районного суду Дніпропетровської області за підсудністю.
Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2026 року прийнято та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 
Сторони належним чином повідомлені про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження з їх викликом. 
В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином, в позові не заперечував проти заочного розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи у відсутність представника. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. 
Суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, не подав відзиву, тому, за відсутності заперечень позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
07 червня 2024 року ОСОБА_1 підписав з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» договір №4717349 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. 
Згідно з розділом 1 договору №4717349 від 07.06.2024, укладення договору здійснено за допомогою ІКС товариства доступ до якої забезпечується через веб-сайт або мобільний застосунок. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язалось надати ОСОБА_1 кредит на суму 4 000 грн на 360 днів зі сплатою відсотків кожні 30 днів, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 1.5 % в день за користування кредитом. 
Згідно з додатком №1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4717349 від 07.06.2024 відповідачем підписана таблиця обчислення загальної вартості кредиту згідно з якою загальна вартість кредиту становить 25600 грн, з яких 4000 грн – сума кредиту, 21600 – проценти за користування кредитом.Такі ж умови викладені у паспорті споживчого кредиту.
Згідно з укладеним між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ПЕЙТЕК» договором про надання послуг з переказу коштів без відкриття рахунку ТОВ «ПЕЙТЕК» 07.06.2024 перераховано 4 000 грн на картку перші чотири та останні чотири цифри якої відповідають, зазначеним в договорі №4717349 від 07.06.2024, як рахунок відповідача.
Згідно з розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за договором №4717349 від 07.06.2024 станом на 24.01.2025 заборгованість ОСОБА_1 становить 19920 грн, з яких 4000 грн – тіло кредиту, 13920 грн – проценти, 2000 грн – штрафні санкції. 
Заборгованість розрахована за період з 07.06.2024 по 23.01.2025. Згідно з розрахунком відповідачем взагалі не виконувались зобов`язання за договором №4717349 від 07.06.2024. 
24 січня 2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» укладено договір факторингу №01.02-02/25 відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «СВЕА ФІНАНС»за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників.
Відповідно до витягу реєстру боржників до договору факторингу №01.02-02/25 від 24.01.2025 року ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №4717349 від 07.06.2024 в загальній сумі 19920 грн, з яких 4000 грн – заборгованість за основною сумою боргу та 13920 грн – заборгованість за процентами, 2 000 - штрафні санкції.
З часу передання права вимоги позивачу ним не здійснено будь-яких нарахувань за договором №4717349 від 07.06.2024. 
Оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено у ст.639 ЦК України. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).
Такі правові висновку викладені у постановах Верховного Суду України від 09.09.2020 у справі №732/670/19 та від 23.03.2020 у справі №404/502/18.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтями 526, nsf/link1/an_843596/ed_2020_07_21/pravo1/T030435.html?pravo=1#843596" title="Цивільний кодекс України; нормативно-правовий акт № 435-IV від 16.01.2003">527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
Згідно зі ст.ст. 76, 89 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст. 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.
Судом встановлено, що ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» виконало обов`язки за договором №4717349 від 07.06.2024 в сумі 4000 грн. 
Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту№4717349 від 07.06.2024 належним чином не виконував, не здійснював повернення отриманого кредиту в сумі 4 000 грн та не сплатив відсотки за користування кредитними коштами. Відповідачем допущено прострочення виконання зобов`язання за договором №4717349 від 07.06.2024 право вимоги за яким було відступлено позивачу, зокрема, з повернення кредитних коштів – 4000 грн та сплати процентів за користування кредитними коштами.
Щодо процентів, які відповідач мав сплатити за договором №4717349 від 07.06.2024 за період до укладення договору факторингу №01.02-02/25 від 24.01.2025 року суд зазначає. 
24 грудня 2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498ІХ від 22.11.2023 (далі – Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування». В Законі України «Про споживче кредитування» визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1%. Одночасно передбачено, що тимчасово протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом №3498-ІХ максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати протягом перших 120 днів – 2,5%, протягом наступних 120 днів 1,5%.
Договір №4717349 від 07.06.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено 07.06.2024, в період дії максимального розміру денної процентної ставки у 1,5%, яка визначена в договорі за умовами якого застосовується в межах строку кредитування – протягом 360 днів. 
Однак, суд вважає необґрунтованим розмір заборгованості відповідача з відсотків, визначений позивачем на підставі розрахунку, складеного ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА».
Відповідно до Закону №3498-ІХ з 21 серпня 2024 року умова договору №4717349 від 07.06.2024 щодо розміру денної процентної ставки у 1,5% в межах строку кредитування є нікчемною, оскільки вона не ґрунтується на законі. З 21.08.2024 відповідач мав сплачувати не більше 1% в день за користування наданими кредитними коштами.
Отже, відповідач мав повернути кредит у 4000 грн та сплатити за користування кредитними коштами за період з 07.06.2024 по 20.04.2024 відсотки (1,5% в день) у розмірі 4500 грн, а за період з 21.08.2024 по 24.01.2025 відсотки (1% в день) у розмірі 6280 грн, а всього за період з 07.06.2024 по 24.01.2025 -10780 грн відсотків за користування кредитними коштами. 
Суд вважає, що на момент переходу до позивача права вимоги за договором №4717349 від 07.06.2024 у ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» не існувало права вимагати сплати ОСОБА_1 відсотків у визначеному в реєстрі боржників розмірі 13920 грн. 
Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивачазаборгованості за штрафними санкціями суд виходить з положень п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, згідно з якими у період дії в Україні воєнного стану відповідач звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України та обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені), які підлягають списанню позивачем.
24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введений воєнний стан, який неодноразово продовжувався і триває на даний час.
Враховуючи, що строк дії таких обмежень триває з 24 лютого 2022 року підстави для нарахування та стягнення з відповідача штрафних санкцій відсутні, тому суд відмовляє в цій частині вимог. 
Отже, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором №4717349 від 07.06.2024 розмірі 14780 грн, з яких 4000 грн - заборгованість за кредитом, 10780 грн - заборгованість по відсоткам. 
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України з урахуванням часткового задоволення позовних вимог на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1797 грн 42 коп., пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальність «СВЕА ФІНАНС» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальність «СВЕА ФІНАНС»  заборгованістьза договором №4717349 від 07.06.2024 року в розмірі 14780 грн, а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 1797,42 грн, а всього стягнути 16577 (шістнадцять тисяч п`ятсот сімдесят сім) грн 42 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного рішення.
Повне рішення складено 27.05.2026.

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», місцезнаходження: 04070, м.Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ЄДРПОУ 37616221.
Відповідач –  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання:  АДРЕСА_1 .

Суддя О.О. Тітова