РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2026 року 	справа № 580/1856/26 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

26.02.2026 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі – позивач) до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі – відповідач) про скасування постанови головного державного виконавця Назаренко В.А. про відкриття виконавчого провадження №80101586.
Позов мотивовано тим, що державний виконавець незаконно прийняв до виконання та відкрив виконавче провадження на підставі постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк пред`явлення до виконання якої завершився. Крім того, спірна постанова містить невірну адресу боржника.
Відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у її задоволенні. Зазначив, що як вбачається з постанови від 21.07.2025 № 3713/М/2025 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладання на нього штрафу, остання відповідає вимогам встановленим для виконавчих документів Законом №1404-VIII та КУпАП.
Законом України “Про внесення зміни до розділу XIII “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про виконавче провадження” від 15.03.2022 № 2129-IX розділ XIII “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про виконавче провадження” доповнено пунктом 10-2 такого змісту, зокрема пп. 4, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. 
Закон № 2129-IX набрав чинності 26.03.2022, а тому з 26.03.2022 строки, визначені Законом України “Про виконавче провадження”, в тому числі і щодо пред`явлення виконавчих документів до виконання, перериваються.
Отже, враховуючи приписи пункту 10-2 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення" Закону України “Про виконавче провадження” строк на пред`явлення постанови від 21.07.2025 № 3713/М/2025 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладання на нього штрафу, пропущено не було.
Представник позивача подав суду відповідь на відзив, в якій вказано, що відповідачем не надано жодного належного доказу про направлення на адресу позивача постанови про відкриття виконавчого провадження та інших матеріалів передбачених законом. Зокрема відповідачем не надано опис документів, які ним направлені на адресу вказані у постанові про відкриття виконавчого провадження, до якої позивач не має жодного відношення.
Відповідачем не спростовано надані позивачем докази стосовно проживання та реєстрації позивача за вказаною позивачем адресою, як результат відзив направлено за правильною адресою проживання (реєстрації), а саме АДРЕСА_1 .
Дослідивши письмові докази та надавши їм правову оцінку, суд встановив таке.
21.07.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 виніс постанову №3713/М/2025 у справі про адміністративне правопорушення, якою накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 17000,00 грн.
У постанові вказано, що вона набрала законної сили 01.08.2025. Строк пред`явлення до виконання 02.11.2025.
Заявою від 10.12.2025 №10/14191 про примусове виконання ІНФОРМАЦІЯ_3 направив вказану постанову Першому відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
28.01.2026 головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Назаренко В.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 80101586 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_4 штрафу в сумі 34000 грн.
Не погоджуючись із постановою про відкриття виконавчого провадження, позивач звернувся в суд з цим позовом.
Надаючи оцінку спірному рішенню, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (далі – Закон №1404-VІІІ).
Згідно з ч.1 ст.1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) – сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною ст.5 Закону №1404-VІІІ визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Частиною 1 ст.18 Закону №1404-VІІІ на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
На підставі п.6 ч.1 ст.3 Закону №1404-VІІІ відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.
Отже, постанова ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21.07.2025 №3713/М/2025 у справі про адміністративне правопорушення, якою накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 17000,00 грн згідно з п.6 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII є виконавчим документом.
Ст.4 Закону №1404-VІІІ визначено вимоги до виконавчого документа. 
Так, відповідно до ч.1 цієї норми у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.
Суд врахував, що вищевказана постанова ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21.07.2025 №3713/М/2025 вказаним вимогам Закону №1404-VІІІ відповідає.
При цьому, вона набрала чинності 01.08.2025, про що зазначено на постанові.
Оцінюючи доводи позивача, що вказана постанова пред`явлена з порушенням строку, суд зазначає таке.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.11 Закону №1404-VIII строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Водночас, указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався і на теперішній час його дію не припинено.
Відповідно до підп.4 п.10-2 розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №1404-VIII в редакції Закону України від 15 березня 2022 року № 2129-ІХ, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. 
Цей Закон набрав чинності 26 березня 2022 року.
Тобто, на час пред`явлення постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21.07.2025 №3713/М/2025 до виконання та вирішення цього спору діють положення підп.4 п.10-2 розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №1404-VIII, що передбачають переривання строків, визначених вказаним цим Законом, у т.ч. строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Отже, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про сплив строку пред`явлення вищевказаного документа до виконання.
На підставі ч.1 п.1 ч.2 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Згідно з п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Відповідно до ч.5 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
З аналізу наведених норм вбачається, що виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження у разі отримання ним виконавчого документа, що відповідає вимогам ст.4 Закону №1404-VIII.
Суд для вирішення спору також врахував висновки Верховного Суду у постанові від 06 травня 2020 року у справі №815/6844/17 відповідно до яких отримавши виконавчий документ, державний виконавець обтяжений обов`язком винести постанову про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня.
Стосовно доводів позивача про зазначення у спірній постанові невірної адреси боржника, суд зазначає таке.
Так, за приписами статті 13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з п.7 Розділу 1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 постанова як окремий документ містить такі обов`язкові реквізити: номер виконавчого провадження; вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа); за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене; мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову; резолютивну частину із зазначенням: прийнятого виконавцем рішення; строку і порядку оскарження постанови. строку і порядку набрання чинності постановою.
До постанов можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.
Отже, на підставі наведених норм адреса боржника у постанові державного виконавця не є обов`язковим реквізитом.
Також суд враховує висновки Верховного Суду у постанові від 22 травня 2020 року у справі №825/2328/16 відповідно до яких порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.
Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).
Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.
Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.
Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.
Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.
Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.
Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: “протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків” і, на противагу йому, принцип “формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення”.
Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справа № 813/1790/18.
З огляду на вищевикладене, суд звертає увагу, що позивачем не було доведено наявності порушень суб`єктом владних повноважень процедури прийняття спірного рішення, які б могли вплинути на кінцевий результат, а зазначення у спірній постанові іншої адреси позивача ( АДРЕСА_2 ), ніж адреса його реєстрації ( АДРЕСА_1 ), на переконання суду, не є таким порушенням.
Більш того, матеріали виконавчого провадження № 80101586 свідчать, що оскаржувану постанову позивач отримав саме за адресою: АДРЕСА_2 .
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах державним виконавцем було дотримано вимог Закону №1404-VIII, тому спірна постанова про відкриття виконавчого провадження №80101586 не підлягає скасуванню.
Отже, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, а судові витрати – розподілу.
Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 287, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 .
2. Судові витрати розподілу не підлягають.
3. Копію рішення направити учасникам справи.
4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його отримання. 

Суддя 	Олексій РІДЗЕЛЬ