ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/1296/26	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Позовні вимоги:
визнати протиправним та скасувати повністю рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, доведеного листом від 17.11.2025 №598/9/27896 щодо постанови гарнізонної військово-лікарської комісії (далі - ВЛК) №1 військової частини НОМЕР_1 про ступінь придатності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до військової служби згідно довідки ВЛК від 17.06.2025 №2025-0617-1441-0242-3;
зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України прийняти рішення про направлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на контрольне обстеження та медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби.
Під час розгляду справи суд
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (далі також відповідач, Центральна ВЛК ЗСУ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою від 16.02.2026 відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників. 
Ухвалою від 19.03.2026 витребувано докази.

Аргументи учасників справи
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що у червні 2025 року ОСОБА_1 був визнаний придатним до військової служби внаслідок огляду позаштатної постійно діючої гарнізонної військово-лікарської комісії №1 військової частини НОМЕР_1 , висновок від 17.06.2025 року. Позивач не згоден з цим висновком. Звертався зі скаргою до військово-лікарської комісії Південного регіону з проханням скасувати вказану постанову ВЛК та провести повторний медичний огляд, врахувати його стан здоров`я. Отримав відмову. Звернувся до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України з вимогою скасувати постанову ВЛК № 1 ВЧ НОМЕР_1 від 17.06.2025 року та провести повторний медичний огляд і врахувати стан його здоров`я. 
17.11.2025 Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України за результатами розгляду скарги та наданих копій медичних документів прийнято рішення, що за встановленим діагнозом, враховуючи ступені тяжкості захворювань та ступені порушення функції органів і систем органів, постанову гарнізонної ВЛК №1 військової частини НОМЕР_1 про ступінь придатності до військової служби згідно довідки ВЛК від 17.06.2025 № 2025-0617-1441-0242-3 прийнято обґрунтовано, відповідно до вимог Положення.
Позивач стверджував, що сукупність встановлених у справі обставин свідчить про те, що під час проведення військово-лікарської експертизи та подальшого адміністративного оскарження було допущено істотні порушення порядку, визначеного Положенням №402. Органами військово-лікарської експертизи не було забезпечено повноцінного та комплексного медичного огляду, належного аналізу медичних документів у їх сукупності, а також мотивованої оцінки доводів скарг позивача.
Позивач вважав, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням Положення №402, а також не відображає реальний стан здоров`я позивача і ступінь придатності його до військової служби, з огляду на що підлягає скасуванню.
02.04.2026 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначав, що ЦВЛК ЗС України, розглянувши (перевіривши) скаргу позивача та додані до неї медичні та інші документи, встановила відсутність підстав для її задоволення, ЦВЛК ЗС України в межах повноважень, на виконання вищенаведених норм законодавства України, було надано письмову відповідь про відмову у задоволенні вимог позивача, із відповідними роз`ясненнями, за підписом керівника ЦВЛК ЗС України.
Зауважував, що в матеріалах справи відсутні жодні належні, допустимі та достовірні докази на підтвердження того, що ЦВЛК ЗС України не враховано будь-яких діагнозів позивача /а.с. 19-22/.
Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Обставини справи, встановлені судом
17.06.2025 ОСОБА_1 згідно довідки військово-лікарської комісії №2025-0617-1441-0242-3 був визнаний придатним до військової служби на підставі огляду Позаштатної постійно-діючої гарнізонної ВЛК №1 в/ч НОМЕР_1 /а.с. 25/.
Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_1 звернувся зі скаргою до військово-лікарської комісії Південного регіону (м. Одеса) з проханням скасувати постанову ВЛК №1 в/ч НОМЕР_1 від 17.06.2025 №№2025-0617-1441-0242-3 та провести повторний медичний огляд, врахувавши стан його здоров`я та належну процедуру його проведення.
06.08.2025 позивач отримав відповідь за результатом розгляду скарги та копій медичних документів, оформлену листом від 06.08.2025 №. Зазначено, що розглянувши скаргу щодо рішення ВЛК згідно наданих ОСОБА_1 копій медичних документів, 20 регіональна ВЛК дійшла висновку, що постанова ВЛК “Позаштатна постійно діюча гарнізонна військово-лікарська комісія №1 в/ч НОМЕР_1 ” є обґрунтованою, підстав для скасування довідки ВЛК немає /а.с. 34/.
Не погодившись з рішенням 20 регіональної військово-лікарської комісії від 06.08.2025, ОСОБА_1 13.08.2025 звернувся до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України з тотожними вимогами скасувати постанову ВЛК №1 в/ч НОМЕР_1 від 17.06.2025 №№2025-0617-1441-0242-3 та провести повторний медичний огляд, врахувавши стан його здоров`я та належну процедуру його проведення /а.с. 23-24/.
17.11.2025 Центральною військово-лікарській комісією Збройних Сил України за результатами розгляду скарги та наданих копій медичних прийнято рішення, оформлене листом №598/9/27896, зі змісту якого слідує, що за встановленим діагнозом, враховуючи ступені тяжкості захворювань та ступені порушення функції органів і систем органів, постанову гарнізонної ВЛК №1 військової частини НОМЕР_1 про ступінь придатності до військової служби згідно довідки ВЛК від 17.06.2025 № 2025-0617-1441-0242-3 прийнято обґрунтовано, відповідно до вимог Положення /а.с. 35-36/. 
Вважаючи, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням Положення №402, а також не відображає реальний стан здоров`я позивача і ступінь придатності його до військової служби, ОСОБА_1 звернувся до суду із цим позовом.

Норми права, які підлягають застосуванню
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приписами частини п`ятої статті 17 Конституції України встановлено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу»
Відповідно до частин першої, третьої статті 1 цього Закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) (частина сьома статті 1 Закону № 2232-XII).
Згідно з частиною дев`ятою статті 1 №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Згідно з частиною першою статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до частини десятої статті 2 Закону №2232-XII та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (далі - Положення № 402 / в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно із пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення № 402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів (пунктом 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402.
Згідно з пунктом 1.3 глави 1 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
У силу п. 2.1 глави 2 розділу 1 Положення №402, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Відповідно до пункту 2.2. глави 2 розділу 1 Положення №402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону.
Підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 глави 2 розділу 1 Положення №402 передбачено, що Центральна військово-лікарська комісія є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.
Начальник ЦВЛК безпосередньо підпорядковується командувачу Медичних сил Збройних Сил України. Усі штатні ВЛК Збройних Сил України безпосередньо підпорядковуються начальнику ЦВЛК (підпункт 2.3.2. пункту 2.3 розділу 2 Положення №402).
Згідно з підпунктом 2.3.3. пункту 2.3 глави 2 розділу 1 положення №40 2на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також, крім іншого, прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Відповідно до підпункту 2.3.4. пункту 2.3 глави 2 розділу 1 Положення №402 ЦВЛК має право, крім іншого,:
оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення;
перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи;
запитувати документи в частині, що характеризують обставини отримання захворювання, поранення, травми, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок
розглядати, переглядати, скасовувати, відміняти, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України.
Пунктом 3.3. глави 3 розділу 1 Положення №402 скарги на дії (бездіяльність) чи постанови позаштатних ВЛК подаються до штатних ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності, наведеними у додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 «Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення».
Штатні ВЛК перевіряють відповідність прийнятих позаштатними ВЛК постанов встановленому діагнозу та вимогам цього Положення, на підставі доданих до звернення оригіналів медичних документів або належним чином завірених їх копій.
Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК.
Згідно пункту 3.4. глави 3 розділу 1 Положення №402 у разі визнання штатною ВЛК заяви чи скарги щодо перегляду (відміни, скасування) постанови ВЛК обґрунтованою, ВЛК штатної ВЛК переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд ВЛК.
Таке рішення є обов`язковим до виконання та має бути реалізовано не пізніше ніж в місячний строк з дати прийняття.
У разі визнання штатною ВЛК звернення необґрунтованим, воно повертається заявнику (скаржнику) з відповідними роз`ясненнями, у строк, визначений Законом України «Про звернення громадян».
У разі прийняття рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд, військовослужбовці та інші особи, зазначені у пункті 1.2 глави 1 цього розділу, направляються для проходження медичного огляду до іншої ВЛК, ніж та, постанова якої оскаржується.
У разі якщо штатна ВЛК визнає постанову позаштатної ВЛК обґрунтованою або визначає відсутність підстав для направлення заявника на повторний (контрольний) медичний огляд ВЛК, штатна ВЛК надає заявнику відповідне роз`яснення, оформлене листом.

Висновки щодо правозастосування
У цій справі спір стосується правомірності рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, доведеного листом від 17.11.2025 №598/9/27896 щодо постанови гарнізонної військово-лікарської комісії (далі - ВЛК) №1 військової частини НОМЕР_1 про ступінь придатності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до військової служби згідно довідки ВЛК від 17.06.2025 №2025-0617-1441-0242-3;
За твердженням позивача, протиправність рішення від 17.11.2025 підтверджується таким:
1) істотні порушення порядку проведення військово-лікарської експертизи, допущені під час огляду позивача Позаштатною постійно діючою гарнізонною ВЛК №1 в/ч НОМЕР_1 , які надалі не були усунуті та не отримали жодної належної правової оцінки ані під час розгляду скарги 20 регіональною військово-лікарською комісією, ані під час розгляду скарги Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України;
- під час огляду позивач не був повноцінно обстежений усіма необхідними лікарями-спеціалістами, про що прямо зазначалося ним у первинній скарзі. Фактично огляд не проводився або проводився формально без участі хірурга, терапевта, невропатолога, офтальмолога та оториноларинголога, участь яких є обов`язковою з огляду на характер і сукупність наявних у позивача захворювань;
- наявні у позивача медичні документи, подані до ВЛК та долучені до скарг, прямо вказували на існування хронічних та дегенеративних захворювань опорно-рухового апарату, зокрема двобічного остеоартрозу колінних суглобів ІІ ступеня, дегенеративних пошкоджень медіальних менісків, больового синдрому, а також супутніх патологічних змін, що об`єктивно потребувало участі профільних спеціалістів, насамперед ортопеда-травматолога, з проведенням клінічної оцінки функціонального стану суглобів, визначення обсягу рухів, стійкості больового синдрому та його впливу на здатність виконувати службові обов`язки;
- профільна оцінка проведена не була, консиліумний огляд із залученням відповідних спеціалістів не проводився, а питання необхідності додаткових обстежень або направлення на дообстеження взагалі не розглядалося, попри наявність суперечливих та клінічно значущих медичних даних. 
2) конкретні діагнози, які зафіксовані у медичних документах позивача та які повинні були бути предметом повноцінної оцінки з боку Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України як органу, на який покладено повноваження з вирішення спірних та складних питань військово-лікарської експертизи:
- за результатами магнітно-резонансної томографії колінних суглобів, проведеної у різні періоди часу, а також відповідно до консультативних висновків лікаря ортопеда-травматолога та виписок зі стаціонарного лікування, у позивача встановлено двобічний деформуючий остеоартроз колінних суглобів ІІ ступеня, який супроводжується дегенеративними ушкодженнями медіальних менісків, хондромаляцією, наявністю кіст Бейкера та стійким больовим синдромом. Вказані медичні документи свідчать про хронічний характер захворювання, його прогресування та наявність клінічно значущих структурних змін, що підтверджено інструментальними методами дослідження. 
Разом із тим у довідці гарнізонної ВЛК зазначено деформуючий остеоартроз І ступеня з незначним порушенням функції, при цьому у тексті довідки відсутні будь-які посилання на результати МРТ, не наведено мотивів, з яких висновки профільного спеціаліста та інструментальні дослідження були відхилені, а також не зазначено, на підставі яких саме клінічних даних було зроблено висновок про зниження ступеня захворювання. Центральна військово-лікарська комісія, розглядаючи скаргу позивача, не надала оцінки цій очевидній розбіжності між медичними документами та висновком ВЛК і фактично залишила її поза увагою, обмежившись загальним підтвердженням правомірності первинної постанови;
- у наданих позивачем медичних документах зафіксовано гіпертонічну хворобу, яка описується у стаціонарних виписках як захворювання, що потребує системного медикаментозного лікування та постійного медичного контролю.
Водночас у висновках ВЛК та у відповідях Центральної військово-лікарської комісії відсутній будь-який аналіз перебігу цього захворювання, стабільності показників артеріального тиску, а також впливу фізичних навантажень, притаманних військовій службі, на стан здоров`я позивача. Зазначений діагноз фактично зведений до формального переліку без оцінки його клінічного значення;
- у наданих медичних документах містяться відомості про хронічне обструктивне захворювання легень та емфізему, що відповідно до медичних стандартів потребує ретельної функціональної оцінки та аналізу перебігу захворювання. 
При цьому у скарзі на постанову ВЛК позивач прямо зазначав, що перед проведенням спірометрії йому було введено препарат інгаляційним шляхом, що могло вплинути на результати функціонального дослідження. Водночас у медичній документації ВЛК відсутні будь-які відомості щодо факту застосування такого препарату, його найменування, дозування, часу введення та медичних показань. 
Надаючи оцінку аргументам позивача, суд зазначає таке. 
Відповідно до Довідки ВЛК від 17.06.2025 №2025-0617-1441-0242-3 проведено медичний огляд ВЛК Позаштатною постійно діючою гарнізонною ВЛК №1 в/ч НОМЕР_1 .
Діагноз (включаючи код, згідно чинного НК 025) та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): 
111.9 Гіпертонічна хвороба І ст. СН0 ст.; Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби; 
144.8 Хронічне обструктивне захворювання легень, емфізема легень без порушення функції зовнішнього дихання; Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби; 
K29.90 Хронічний гастродуоденіт, стадія ремісії, без порушення функції: Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби;
M17.0 Деформуючий остеоартроз обох колінних суглобів 1 (першого) ступеня, дегенеративне пошкодження медіального меніска обох колінних суглобів, з больовим синдромом при незначному порушенні функції; Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби; 
J34.2 Викривлення перетинки носа з порушенням функції. Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби; 
J34.8 Хронічний катаральний полісинусит; Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. 
На підставі статті 398, 46, 52, 618, 456 графи 11 розкладу хвороб ОСОБА_1 визнаний придатний до військової служби /а.с. 25/.
Викладене свідчить, що діагнози, хвороби та стани, на які вказував позивач, військово-лікарською комісією враховані, але не визнані такими, що призводять з необхідністю до висновку про непридатність до виконання обов`язків військової служби. 
Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 у справі № 806/526/16 зазначив: "…що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі".
Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки, як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Разом з тим, суд зазначає, що питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача, врахування тих чи інших медичних документів при формуванні висновку та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями військово-лікарської комісії, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Таким чином, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 12.06.2020 у справі №810/5009/18, від 12.02.2021 у справі №820/5570/16, від 26.02.2025 у справі № 240/13173/22, інших.
Відповідно до документів, які позивач долучив до заяви, ЦВЛК ЗСУ не встановила захворювань, які відповідно до вимог Положення №402 зумовлюють інший висновок щодо придатності до військової служби та не встановила порушень з боку позаштатної ВЛК. Оскільки відповідач за наслідками розгляду скарги позивача дійшов до висновку про обґрунтованість постанови позаштатної ВЛК, то мав визначені пунктом 3.4 глави 3 розділу І Положення № 402 підстави повідомити позивача про прийняте рішення шляхом надіслання листа-роз`яснення. Тому аргументи позивача про те, що ЦВЛК за наслідками розгляду його заяви зобов`язана у будь-якому випадку, відповідно до Положення №402, прийняти вмотивовану постанову, а не надсилати відповідь листом, є помилковими.
Жодних порушень процедури розгляду скарги ОСОБА_1 . Центральною ВЛК позивачем не наведено, а судом не встановлено.
Таким чином, зі заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, 

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (вул. Госпітальна, 16, м. Київ, код ЄДРПОУ 08356179) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Суддя	 	І.С. Шевяков