ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2561/26 Справа № 206/2155/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Сухоруков А. О. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючої - Городничої В.С.,
суддів: Петешенкової М.Ю., Макарова М.О.,

розглянувши в приміщенні суду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику у м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпра від 14 листопада 2025 року про повернення позову, у складі судді Сухорукова А.О. у справі №206/2155/25 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, –

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпра від 14 листопада 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу — ухвалено вважати неподаною та повернуто позивачеві на підставі положень частини 3 статті 185 ЦПК України.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивачем у встановлений судом строк не усунуто недоліки позовної заяви у повному обсязі та не сплачено судовий збір як при зверненні до суду, так і на виконання ухвали суду від 08 вересня 2025 року про залишення позову без руху, яка двічі направлялась поштовим рекомендованим відправленням на адресу, зазначену у позові позивачем, однак, листи суду повертались неврученими адресату з відміткою пошти “за закінченням терміну зберігання”. Крім цього позивач мав можливість ознайомитись зі змістом ухвали суду про залишення позову без руху у Єдиному державному реєстрі судових рішень, враховуючи відсутність у позивача зареєстрованого електронного кабінету, що суд вважав належним повідомленням позивача про залишення його позову без руху. Відтак, суд першої інстанції вважав достатнім строк для виконання ухвали суду та усунення вказаних в ухвалі недоліків, однак не виконав вимоги ухвали суду від 08 вересня 2025 року про залишення позову без руху, що стало підставою для повернення позову позивачеві та застосування ч.3 ст. 185 ЦПК України.
Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_1 у листопаді 2025 року звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга мотивована відсутністю підстав для повернення позовної заяви, оскільки на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, позивач надав відповідну заяву з обґрунтуванням своєї позиції щодо судового збору, яку направив у жовтні 2025 року та яка отримана судом 27 жовтня 2025 року, у відповідності до роздруківки з сайту Укрпошти. 
Згідно із частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідач, не скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, відзивів на апеляційну скаргу не подавав, але, в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзивів на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла дана позовна заява, у якій позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 50 000 доларів США. Позивач зазначає, що місцем виконання договору було визначено додатковою угодою, а саме: кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » оздоровчого комплексу «Терми», який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 30 квітня 2025 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, передано за підсудністю на розгляд до Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 02 вересня 2025 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Ухвала Самарського районного суду м. Дніпра від 30 квітня 2025 року скасована, справа направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалою судді Самарського районного суду міста Дніпра від 08 вересня 2025 року позовна заява була залишена без руху, як така, що не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України. Позивачу надано строк для усунення недоліків 5 днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 14 листопада 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу — ухвалено вважати неподаною та повернуто позивачу.
Роз`яснено, що за змістом ч. 7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.
Суд першої інстанції вважав, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду від 08 вересня 2025 року, зокрема, не сплатив судовий збір, визначений за ставками судового збору на 01 січня 2025 року, тобто, у розмірі 13 928,80 грн, тому суд першої інстанції визнав неподаною та повернув позивачеві позовну заяву, вважаючи неодноразове надіслання поштового рекомендованого відправлення на адресу позивача належним його повідомленням про таку ухвалу суду.
Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, з огляду на таке.
Відповідно до частині 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Вимоги щодо змісту позовної заяви та документів, що додаються до позовної заяви, викладені в статтях 175 і 177 ЦПК України.
Відповідно до частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Положення статті 185 ЦПК України щодо повернення позовної заяви застосовуються в тому випадку, коли особа в установлений строк не виконає вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. 
За змістом вище наведених норм процесуального закону повернення позовної заяви з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху, можливе лише в тому випадку, коли особа отримала копію відповідної ухвали, але ухилилась від виконання вимог, зазначених в ній. 
Так, скаржник надав до апеляційної скарги копію оплати рекомендованого листа, адресованого Самарському районному суду м. Дніпра та датованого 15 жовтня 2025 року та трекер щодо руху цього рекомендованого листа, який отримано судом 27 жовтня 2025 року (а.с.54,55).
З огляду на викладене, не можна вважати, що позивач ухилився від виконання зазначених в ній вимог, оскільки на її виконання до суду першої інстанції надсилав лист з усуненням недоліків.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
При цьому колегія суддів відзначає, що лише не надання доказів сплати судового збору не є підставою для повернення позову позивачеві та застосування вимог ч.3 ст. 185 ЦПК України, при цьому, у разі неповноти усунення позивачем недоліків, визначених судом раніше в ухвалі суду, суд не позбавлений можливості залишити без руху позов вдруге з цих підстав.
Суд першої інстанції не врахував дані обставини, та дійшов до помилкового висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви, а доводи скаржника знайшли своє підтвердження при розгляді його апеляційної скарги.
Доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає обґрунтованими та такими, що спростовують висновки суду першої інстанції повністю.
Суд першої інстанції, всупереч вимогам частини 5 статті 12 ЦПК України, яка зобов`язує суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, підійшов до вирішення цього питання формально та помилково повернув позовну заяву.
Відповідно до частини 6 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпра від 14 листопада 2025 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 
Повний текст постанови складений 19 травня 2026 року.

Головуючий:         В.С. Городнича

Судді:          М.Ю. Петешенкова

М.О. Макаров