КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2026 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного судуІгнатов Р.М., за участі в режимі відеоконференції захисника ОСОБА_1 - адвоката Александрова Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Александрова Д.О. разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду міста Києва від 11 березня 2026 року, якою

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 21 грудня 2025 року о 20 год. 51 хв. керував автомобілем BMW 15 EDRIVE 40 д.н.з. НОМЕР_1  в м. Києві на перехресті вулиць Петра Радзіня-Сортувальна, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці, які не реагують на світло; підвищена жвавість; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду, у встановленому законом порядку, в лікаря нарколога водій категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 11 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись з постановою суду захисник ОСОБА_1 - адвокат Александрова Д.О. подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 11 березня 2026 року.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про розгляд справи судом першої інстанції, копію постанови не отримував та про її існування не знав. У судове засідання він не з`являвся з поважних причин, оскільки був мобілізований. Особи, які здійснювали його представництво, не повідомили його про результати розгляду справи. Лише 31.03.2026 року від адвоката Александрова Д.О. він вперше дізнався про наявність постанови та про те, що строк на її оскарження пропущено. Таким чином, строк пропущено з причин, які об`єктивно не залежали від нього, що відповідно до ст. 294 КУпАП є підставою для його поновлення. 

Заслухавши доповідь суддів частині вирішення клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження, пояснення захисника Александрова Д.О., який підтримав подане в межах апеляційної скарги клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, його відповіді на запитання суду, вивчивши матеріали справи в частині клопотання яке вирішується, перевіривши викладені в ньому доводи, а також матеріали справи в межах заявлених в клопотанні вимог, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Таким чином ч.2 ст. 294 КУпАП, окрім строків оскарження, чітко встановлює суб`єктний склад учасників процесу, які мають право подати апеляційну скаргу на судове рішення.

Строк на оскарження постанови, винесеної суддею у справі про адміністративне правопорушення, може бути поновлений апелянту, тобто особі, яка подає апеляційну скаргу тільки у разі, коли він пропущений з поважних причин.
Відповідно до сталої практики Європейського Суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави для прийняття такого рішення. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (див. рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України»). 
Окрім цього, у кожній справі національні суди повинні перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання в принцип юридичної визначеності, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків (п. 41 рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України»). 
В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Під поважними причинами слід розуміти причини, які об`єктивно перешкоджали та унеможливлювали особі (суб`єкту оскарження) вчасно подати апеляційну скаргу у встановлений строк. До таких причин можуть відноситися обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха, обмеження свободи пересування, тримання під вартою, тяжка хвороба або перебування в медичному закладі, або інші подібні обставини які унеможливлюють з`явлення особи до суду і відповідно вчасно подати апеляційну скаргу, тощо). Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій на їх підтвердження.

Як вбачається із матеріалів справи, адвокат Александров Д.О., не брав участі у ході розгляду справи судом першої інстанції і відповідно не був на той час учасником провадження в даній справі. Зокрема ОСОБА_1 звернувся до адвоката уклав договір про надання правничої (правової) допомоги із адвокатом Александровим Д.О. лише 31 березня 2026 року, тобто після набрання постановою Дарницького районного суду м. Києва від 11 березня 2026 року законної сили. Саме ця дата 31 березня 2026 року вважається датою коли адвокат Александров Д.О. набув процесуальних повноважень в цій справі.

Апеляційний суд звертає увагу на те що, будучи самостійною процесуальною особою в справах про адміністративне правопорушення з правом подачі апеляційної скарги, захисник Александров Д.О., подаючи скаргу від свого імені, має зазначити поважні причини пропуску строку саме ним, а не особою в інтересах якої подається апеляційна скарга. 

Таких поважних причин апеляційна скарга захисника Александрова Д.О. не містить. Аргументи щодо пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження не є поважною причиною для поновлення вказаного процесуального строку його захиснику - адвокату Александрову Д.О. з тих причин, що ОСОБА_1 як окремий суб`єкт оскарження з клопотанням про поновлення строків на апеляційне оскарження і апеляційною скаргою до суду не звертався.

Так, визначальним є те, що адвокат Александров Д.О. не був учасником судового провадження під час розгляду справи в суді першої інстанції, а набув повноважень з часу звернення до нього за правовою допомогою ОСОБА_1, про що свідчить дата укладення договору про надання правової допомоги - 31 березня 2026 року. Відповідно, вказане свідчить про відсутність як правових, так і об`єктивних підстав для поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 11 березня 2026 року.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Александрова Д.О. на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 11 березня 2026 року підлягає поверненню у зв`язку з відмовою у поновленні строку на апеляційне оскарження.

Разом з тим, необхідно зазначити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно подати апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -
ПОСТАНОВИВ
Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Александрова Д.О. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 11 березня 2026 року та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя
Київського апеляційного суду Р.М. Ігнатов

Справа № 753/434/26
Апеляційне провадження № 33/824/2324/2026
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
Суддя у першій інстанції - Рудюк О.Ю.
Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.