Справа № 712/11978/25
Провадження № 2о/712/28/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2026 року Соснівський районний суд міста Черкаси у складі:
головуючого судді Токової С.Є,
присяжних Беспалова Г.О., Гапоненко Є.В. 
за участю секретаря судового засідання Білик О.Ю. , 
заявника ОСОБА_1 
представника заявника Заруби С.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , про оголошення особи померлою, -
В С Т А Н О В И В:
03 вересня 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 в особі адвоката Заруби С.О., заінтересовані особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , в якій заявник просить оголосити померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця селища Бузовни Азейбаржанська Республіка, який загинув під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації проти України у населеному пункті Курилівка, Суджанського району Курської області РФ. Днем смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що вона є дружиною ОСОБА_2 , який був призваний по мобілізації.
У відповідності до Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.11.2024 № 108, солдата ОСОБА_2 стрільця номера обслуги 1 штурмового відділення 2 штурмового взводу 3 штурмової роти 1 штурмового батальйону переведено до військової частини НОМЕР_1 . 
Згідно сповіщення сім`ї № 401 від 31 січня 2025 року солдат ОСОБА_2 , будучи відданим Військовій присязі на вірність Українському народу, виконуючи бойове завдання під час захисту України від збройної агресії російської федерації, зник безвісти 27 січня 2025 року на околиці населеного пункту Курилівка, Суджанського району, Курської області. 
Відповідно до акту службового розслідування, проведеного військовою частиною НОМЕР_1 , неправомірних дій зі сторони військовослужбовця ОСОБА_2 не встановлено.
У відповідності до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.01.2025 № 28 солдата ОСОБА_2 вважати таким, що зник безвісти при виконанні бойових завдань отримав поранення несумісне з життям та ймовірно загинув, евакуація тіла неможлива з 28 січня 2025 року. 
Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.04.2025 солдата ОСОБА_2 вважати таким, що зник безвісти. 
Заявник у заяві зазначає, що оскільки обставини події зникнення безвісти ОСОБА_2 свідчать про його загибель, то наразі наявні підстави для оголошення його померлим, що надасть їй можливість здійснити реалізацію її особистих та майнових прав, як члена сім`ї загиблого військовослужбовця, а саме: отримання державної допомоги членам сім`ї загиблих захисників України, оформлення спадщини.
Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 18 вересня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження.
21.10.2025 представником Міністерства оборони України Кучмою А.Г. надано пояснення у справі, у яких вона зазначила, що правовий режим воєнного стану триває по теперішній час, у зв`язку з чим оголосити фізичну особу померлою можливо лише після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій (за загальним правилом) або після спливу шести місяців (у виключних випадках) від дня закінчення воєнних дій.
У судовому засіданні заявник та її представник адвокат Заруба С.О. підтримали заявлені вимоги в повному обсязі та просили задовольнити заяву.
Представники заінтересованих осіб у судове засідання нез`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Згідно із статтею 8 Конституції Українив Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до ст. 46 ЦК України: 1. фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. 2. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. 3. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. 4.Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.
Згідно із ст. 48 ЦК України, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна.
Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану»).
За змістом статті 1 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України»: воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень; бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння); воєнні дії - організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України; район воєнних(бойових)дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.
За статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з п. 3 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 ЦПК України.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи. (ч. 1 ст. 69, ст. 76 ЦПК України)
Відповідно до ч. 1 ст. 90 ЦПК України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.
Судом установлено, що заявник ОСОБА_1 являється дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про щлюб серії НОМЕР_2 . 
ОСОБА_2 був призваний на військову службу в умовах воєнного стану, затвердженого Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, та який неодноразово продовжувався і діє на цей час, під час загальної мобілізації, та направлений для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_3 , що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_3 № 890 від 07.10.2024. 
У відповідності до Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.11.2024 № 108, солдата ОСОБА_2 стрільця номера обслуги 1 штурмового відділення 2 штурмового взводу 3 штурмової роти 1 штурмового батальйону переведено до військової частини НОМЕР_1 . 
За даними довідки № 11388 від 15.05.2025 за підписом командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , солдат ОСОБА_2 дійсно в період з 02.01.2025 по 27.01.2025, на підставі бойового розпорядження Головнокомандувача ЗСУ від 31.12.2024 № 26663-ДПУЗ брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у звязку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в населеному пункті Курилівка Суджанського району Курської області.
Згідно сповіщення сім`ї № 401 від 31 січня 2025 року ОСОБА_1 сповіщено про те, що її чоловік солдат ОСОБА_2 , будучи відданим Військовій присязі на вірність Українському народу, виконуючи бойове завдання під час захисту України від збройної агресії російської федерації, зник безвісти 27 січня 2025 року на околиці населеного пункту Курилівка, Суджанського району, Курської області. 
01 лютого 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 12025250310000415 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом безвісного зникнення військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_2 , 1985 року народження.
За даними витягу з акту службового розслідування, проведеного військовою частиною НОМЕР_1 , за фактом зникнення безвісти під час виконання бойового завдання солдата ОСОБА_2 , стрільця номера обслуги 1 штурмового відділення 2 штурмового взводу 3 штурмової роти НОМЕР_4 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , неправомірних дій зі сторони військовослужбовця ОСОБА_2 не встановлено. Причинний зв`язок між діями військовослужбовця та подіями, що трапились (а саме їхньою загибеллю) відсутній, оскільки ОСОБА_2 не міг вплинути на можливість атаки чи обставини нападу у зв`язку із тим, що відбулась несподівана атака дрона-камікадзе, мінометного вогню, та ворожих скидів без будь-якого попередження. Вина військовослужбовця відсутня. 
У відповідності до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.01.2025 № 28 солдата ОСОБА_2 вважати таким, що зник безвісти при виконанні бойових завдань отримав поранення несумісне з життям та ймовірно загинув, евакуація тіла неможлива з 28 січня 2025 року. 
Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.04.2025 солдата ОСОБА_2 вважати таким, що зник безвісти. Організувати за визначеною процедурою відправку сім`ям або близьким родичам власні речі, цінності та особисті документи військовослужбовця.
Так, оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) - це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.
У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.
Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які непідтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність.
Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Це оголошення має наслідки й для договірних зобов`язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, у яких брала участь особа, оскільки це може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями.
Тому суд, зважаючи на конкретні обставини справи, повинен застосовувати норми права, які сприяють досягненню справедливого та передбачуваного результату. Правило про мінімальний шестимісячний строк дозволяє використовувати правові приписи до специфічних умов з огляду на активні бойові дії, соціальний контекст і правову невизначеність, яка виникає внаслідок збройної агресії рф.
Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну.
У частині першій статті 46 ЦК України міститься загальна норма: «фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років» - та дві спеціальні: «якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців» та «за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру».
У частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге).
Приписи частини другої статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким.
Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є відповідний перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений відповідним нормативно правовим актом.
Таким нормативно-правовим актом на час розгляду справи в суді є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджений Наказом Міністерства розвитку громад та територій України.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22 вказала, що мета досліджуваного припису речення другого ч. 2 ст. 46 ЦК України «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» полягає у забезпеченні балансу між правовою визначеністю та захистом прав зниклої особи. З одного боку, законодавець хоче запобігти поспішному оголошенню особи померлою, оскільки це може спричинити значні правові наслідки, як-от відкриття спадщини. З іншого - потреба у відновленні правової визначеності стає особливо актуальною у випадках зникнення в умовах активних бойових дій, коли значно зростає ризик загибелі.
Велика Палата Верховного Суду виснувала, що ч.2 ст. 46 ЦК України потрібно тлумачити з урахуванням динамічного характеру суспільних відносин, які в умовах воєнних дій, збройних конфліктів зазнають швидких і непередбачуваних змін. Це вимагає оперативного реагування з боку суду для забезпечення ефективної охорони прав і законних інтересів осіб, у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси. Стислість строків вирішення такої категорії справ та ухвалення судових рішень у досліджуваній категорії справ стає особливо важливою в умовах, коли йдеться про встановлення правового статусу осіб, які зникли безвісти під час воєнних дій, збройного конфлікту, оскільки затримки в правовому реагуванні можуть призвести до погіршення ситуації для постраждалих осіб, їхніх родин і суспільства загалом.
У вказаній постанові ВП ВС також зробила висновок, що строк у шість місяців потрібно відраховувати від дня закінчення активних бойових дій на місці (території) ймовірної загибелі фізичної особи. Це забезпечує більш обґрунтований підхід до визначення моменту, коли зникнення фізичної особи (з надзвичайно високим ступенем вірогідності) можна вважати остаточним і невідворотним, що відповідає меті законодавчого регулювання - забезпеченню справедливості та правової визначеності для всіх зацікавлених сторін у таких суспільних відносинах.
Дослідженими у справі доказами в їх сукупності встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець селища Бузовни Азейбаржанська Республіка, з великою долею ймовірності загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 у населеному пункті Курилівка, Суджанського району Курської області РФ, виконуючи бойове завдання під час захисту України від збройної агресії російської федерації,
Отже, саме з 27 січня 2022 року має обраховуватися початок шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, як дата вірогідної смерті ОСОБА_2 .
Заявник звернулася до суду із заявою про оголошення ОСОБА_2 померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 
Таким чином, як на момент звернення заявника до суду з такою заявою, так і на час постановлення судом рішення по суті, сплинув шестимісячний строк, зазначений у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, а саме від дня вірогідної смерті ОСОБА_2 у населеному пункті Курилівка, Суджанського району Курської області РФ, що відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду.
Суд, заслухавши заявника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи справи, які не містять суперечностей щодо обставин ймовірної загибелі ОСОБА_2 внаслідок ворожих дій, дослідивши матеріали службового розслідування військової частини, в якій останній проходив військову службу, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Оголошення ОСОБА_2 померлим дозволить заявниці здійснити державну реєстрацію його смерті, оскільки від цього залежить виникнення її особистих та майнових прав.
Суд роз`яснює заявниці, що відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.
Як передбачено ч. 2 ст. 308 ЦПК України, після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою, суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна.
Керуючись ст.ст. 263-265,293, 305-308, 315,317ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , про оголошення особи померлою - задовольнити.
Оголосити померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця селища Бузовни Азейбаржанська Республіка, який загинув під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації проти України у населеному пункті Курилівка, Суджанського району Курської області РФ. 
Днем смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення;
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: С.Є. Токова 

Присяжні: Г.О. Беспалов

Є.В. Гапоненко