Справа № 953/157/26
н/п 2/953/1475/26 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
20 травня 2026 року м.Харків
Київський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого судді - Лисиченко С.М.,
за участю секретаря судового засідання - Кот Я.А.,
представника позивачки – адвоката Бородіної Є.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в особі представника – адвоката Бородіної Є.А., звернулася до суду з позовною заявою, відповідно до якої прохає: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову суму основного боргу, в розмірі, еквівалентному 15 000 доларів США на день прийняття судового рішення; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні нарахування в розмірі на день винесення судового рішення, які станом на дату подання позову складають – 128 229,31 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 % річних, в розмірі на день винесення судового рішення, які станом на дату подання позову складають –35 797,20 грн.; стягнути з ОСОБА_2 користь ОСОБА_1 судові витрати, враховуючи судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування позову посилається на те, що 15 січня 2024 року, між ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач, покупець) та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі – продавець), укладено договір купівлі- продажу квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 49,2 кв.м., житловою площею 31,8 кв.м. (далі - квартира), посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Богданович А.О. за реєстровим номером 26 (далі – Договір). Відповідно до умов Договору продавець зобов`язався передати у власність покупця, а покупець зобов`язався прийняти у власність і оплатити відповідно умов цього Договору Квартиру. Продаж Квартири вчинено за суму еквівалентну 38000 доларів США, які покупець зобов`язався сплатити продавцю наступним чином: еквівалент 23000 доларів США покупець сплатив продавцю ще до підписання Договору, а решту суми зобов`язався сплатити частинами (з розстроченням) в такому порядку та строки: не пізніше 15 лютого 2024 року – еквівалент 3000 доларів США; не пізніше 15 березня 2024 року – еквівалент 3000 доларів США; не пізніше 15 квітня 2024 року – еквівалент 3000,00 доларів США; не пізніше 15 травня 2024 року – еквівалент 3000 доларів США; не пізніше 15 червня 2024 року – еквівалент 3000 доларів США.
За значає, що на день зверення до суду із даним позовом, відповідачкою не виконані зобов`язання, щодо сплати заборгованості, за період з лютого 2024 року по червень 2024 року, в загальнім розмірі еквівалентному 15 000 доларів США.
Також вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер. Спадкоємцем ОСОБА_3 , за законом, є його дочка - ОСОБА_1 . Отже, ОСОБА_1 є законним та належним позивачем у даній позовній заяві.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м.Харкова від 09.01.2026 позовну заяву передано для розгляду головуючій судді Лисиченко С.М.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 12.01.2026 прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розпочато підготовче провадження. 
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 12.01.2026 вжито заходи забезпечення позову у даній справі, шляхом заборони відчуження належного ОСОБА_2 нерухомого майна, а саме: квартири 3-кімнатної, загальною площею: 49.2 кв.м., житловою площею: 31.8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1032123063101, дата державної реєстрації: 15.01.2024.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.03.2026 закрито підготовче провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду по суті.
У судовому засіданні представник позивачки – адвокат Бородіна Є.А. позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у поданих заявах по суті справи.
Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце судових засідань повідомлялася у встановленому законом порядку, поважних причин неявки суду не відомо. Заяв, клопотань до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано.
Враховуючи, що відповідачка належним чином повідомлена про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у її відсутність та згідно частини 4 статті 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
Суд, вислухавши вступне слово представника позивачки, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази, наявні в матеріалах справи, оцінивши їх у сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 15 січня 2024 року між ОСОБА_3 , як продавцем та ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_4 , разом сторони, укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Богданович А.О. за реєстровим номером 26. 
За умовами означеного Договору продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти у власність і оплатити відповідно до умов цього договору квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 49,2 кв.м., житловою площею 31,8 кв.м., надалі - предмет договору. Квартира, яка є предметом Договору належить продавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого ПН ХМНО Грузковою Ю.В. 13.07.2010 за реєстровим № 3076, право власності зареєстровано Комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 23.12.2011, реєстраційний номер: 30938079, номер запису: 1-2-4075 в книзі: 1, згідно з Витягом про державну реєстрацію прав № 32644169.
Відповідно до п.2 Договору сторонни домовилися, що ціна договору та порядок проведения розрахунків, продаж вчинено за суму еквівалентну 38000 доларів США, що на момент укладання цього договору становить 1437920 гривень 00 копійок, які покупець зобов`язується сплатити продавцю таким чином.
Еквівалент 23000 доларів США покупець сплатив продавцю ще до підписання Договору, а решту суми зобов`язується сплатити частинами (з розстроченням) в такому порядку та строки: не пізніше 15 лютого 2024 року – еквівалент 3000 доларів США; не пізніше 15 березня 2024 року – еквівалент 3000 доларів США; не пізніше 15 квітня 2024 року – еквівалент 3000 доларів США; не пізніше 15 травня 2024 року – еквівалент 3000 доларів США; не пізніше 15 червня 2024 року – еквівалент 3000 доларів США.
Повний розрахунок між сторонами за Договором підтверджується заявою продавця про повний розрахунок, справжність підпису на якій посвідчується нотаріально, в якій має бути зазначено про відсутність у продавця претензій, щодо виконання покупцем обов`язку оплати вартості предмета договору у повному обсязі. Сторони свідчать, що розрахунок між ними відбувається з дотриманням вимог ст. 1087 Цивільного кодексу України та постанови Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року №148 "Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні". Сторони свідчать, що вони обізнані стосовно рівня ринкових цін на подібні об`єкти нерухомості, за розсудом продавця та покупця визначена в цьому договорі вартість саме цього об`єкта нерухомого майна є справедливою і відповідає його дійсній вартості. 
Право власності у покупця на придбану квартиру виникає з моменту державної реєстрації такого права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відповідно до ч.4 ст.334 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.3 Закону України "Про державну ресстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", що відбувається одночасно з укладанням цього договору (п.3.1 Договору).
За умовами п.4 Договору, продавець гарантує, що: предмет договору нікому іншому не відчужений, під заставою, в тому числі податковою, не перебуває, правами третіх осіб як в Україні, так і за її межами не обтяжений, не внесений до статутного капіталу юридичних осіб; прихованих недоліків майно не має, як і не є предметом судового спору; перебудова чи перепланування квартири, проведення реконструкції та капітального ремонту, переобладнання, інші зміни щодо технічних характеристик квартири, в тому числі такі, які потребують попереднього погодження і отримання дозволів відповідних органів, не здійснювались; відчужує нерухоме майно вперше в цьому звітному податковому році.
Продавець та покупець стверджують, що однаково розуміють значення і умови цього договору та його правові наслідки, правочин спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, їх волевиявлення є вільним і відповідає їх внутрішній волі, а також те, що договір не носить характеру фіктивного та удаваного правочину. Ціна продажу, зазначена в пункті 2 цього договору, за ствердженням сторін відповідає їх дійсним намірам.
Відповідно до п.5 Договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством. Продавець повідомлений нотаріусом, що відповідно до ст.659 Цивільного кодексу України, у разі невиконання вимоги щодо попередження ним покупця про права третіх осіб на квартиру покупець має право вимагати зниження ціни або розірвання договору купівлі- продажу, якщо він не знав і не міг знати про права третіх осіб.
Пунктом 7 Договору визначено, що сторони за договором домовляються про те, що: нерухомість, яка продається за цим договором, вважається переданою покупцю після передачі йому повного комплекту ключів від неї, що відбулося в момент підписання договору; нерухомість, що продається за цим договором, звільнена від речей, належних продавцю чи будь-яким третім особам на момент підписання договору. Після цієї дати покупець не несе відповідальності за зберігання речей, які будуть знаходитись у квартирі; у разі встановлення заборгованості щодо сплати комунальних та інших платежів (в тому числі за використану електроенергію, опалення тощо), що виникла на сьогоднішній день від продавця квартири, продавець має оплатити її самостійно, що буде підтверджено відповідним платіжним документом; продаж квартири не порушує права та інтереси малолітніх та неповнолітніх осіб, та інших осіб, яких продавець зобов`язаний утримувати за законом чи договором; продавець гарантує, що малолітні або неповнолітні особи не мають права власності або права користування предметом цього договору; продавець стверджує, що за адресою місцезнаходження предмета договору не проживають та не зареєстровані та не мають право користування малолітні та/чи неповнолітні діти, а також будь-які інші особи, яких за законом чи за договором повинен утримувати продавець, що підтверджується відповідною заявою Продавця від 15.01.2024.
Згідно даних Витягу з Державного реєстру речових прав №361931349 від 15.01.2024, за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 1032123063101, житлова квартира АДРЕСА_3 , зареєстрована на праві власності за ОСОБА_2 . Номер відомостей про речове право: 53304048, тип речового права: право власності, дата, час державної реєстрації: 15.01.2024 16:28:43, державний реєстратор: приватний нотаріус Богданович Альона Олександрівна, Харківський міський нотаріальний округ, Харківська обл., підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 71129171 від 15.01.2024 20:26:44, приватний нотаріус Богданович Альона Олександрівна, Харківський міський нотаріальний округ, Харківська обл., документи, подані для державної реєстрації: договір купівлі-продажу, серія та номер: 26, виданий 15.01.2024, видавник: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Богданович А.О., розмір частки: 1, ціна нерухомого майна, встановлена у договорі: 1 1437920,00, власники ОСОБА_2 .
Згідно з даними повторного свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 07.06.2024 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 30.11.2007 Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис №201. Батько- ОСОБА_3 . Мати- ОСОБА_5 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер у м.Харкові у віці 40 років, про що 20.02.2024 складено відповідний актовий запис №2460.
Зазначений факт підтверджується даними свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , видане 20.02.2024 Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Згідно з даними свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 листопада 2024 року, видане та посвідчене приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лучнікова Ю.В. вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є його донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з прав та обов`язків, що належали спадкодавцеві за договором купівлі-продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Богданович А.О. 15.01.2024 за реєстровим № 26. Спадкова справа №23/2024, зареєстровано в реєстрі за №2198.
Згідно з даними листа приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лучнікової Ю.В. від 01.11.2024 №189/02-14 «Про склад спадкоємців ОСОБА_3 », на звернення ОСОБА_1 від 31.10.2024 вбачається, що за матеріалами спадкової справи № 23/2024 (номер спадкової справи у спадковому реєстрі 72829362), заведеної приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лучніковою Ю.В. після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в місті Донецьк Донецької області, постійно проживав за місцем реєстрації проживання за адресою: АДРЕСА_4 , станом на 01 листопада 2024 року наявні дані про те, що до складу спадкоємців ОСОБА_3 входить його донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
31.01.2025 ОСОБА_6 від імені та в інтересах ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_2 направлено претензію щодо сплати заборгованості за Договором купівлі-продажу квартири від 15 січня 2024 року в сумі 15000 доларів США.
Даних щодо отримання претензіції відповідачкою та виконання її умов, матеріали справи не містять.
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).
Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. До договору купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу(частини друга-четверта статті 692 ЦК України).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу (стаття 1219 ЦК України).
Зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою (частина перша статті 608 ЦК України).
09 серпня 2023 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 758/2928/19, провадження № 61-5939св23 вказав, що у постанові від 17 листопада 2020 року у справі № 662/541/15-ц (провадження № 61-44995св18) Верховний Суд виснував, що під час застосування буквального тлумачення частини першої статті 1230 ЦК України можливий висновок, що спадкоємці набуватимуть лише право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобов`язаннях. Проте це неповністю відповідало би змісту статей 608, 1218, 1219 ЦК України та суперечило б принципу справедливості, інакше в нерівному становищі опинялися б спадкоємці кредитора-учасника договірного зобов`язання і спадкоємці кредитора-учасника недоговірного зобов`язання. Тому основним критерієм включення таких прав до складу спадщини повинно бути встановлення того, чи є право нерозривно пов`язаним із особою кредитора. Додатковим аргументом включення права на відшкодування шкоди у недоговірному зобов`язанні до складу спадщини є припис частини першої статті 1231 ЦК України, у якій передбачено перехід у спадщину обов`язку відшкодувати майнову шкоду у недоговірному зобов`язанні.
Таким чином, право вимоги про стягнення з покупця простроченої оплати за договором купівлі-продажу нерухомого майна із розстрочення платежу не є таким, що нерозривно пов`язане з особою спадкодавця-продавця, а тому відповідно входить до складу спадщини та переходить до спадкоємців.
Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13 ЦПК України).
В межах розгляду справи судом встановлено, оскільки не спростовано відповідачкою, що остання свої зобов`язання за договором купівлі-продажу квартири від 15.01.2024 не виконала, станом на час ухвалення рішення за нею мається заборгованість у розмірі 15 000 доларів США, яка підлягає стягненню на користь позивачки, як спадкоємиці ОСОБА_3 - продавця за Договором. 
При цьому суд зазначає, що за змістом частини 2 статті 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Спеціального порядку визначення суми, яка підлягає сплаті у гривнях, сторони в укладеному ними Договорі не погодили.
У цій справі спір виник саме у зв`язку з невиконанням відповідачкою у добровільному порядку договірного зобов`язання, в зв`язку з чим спір підлягає вирішенню судом.
Як вище зазначалося, що доказів здійснення відповідачкою платежів, як в період з 15.02.2024 по 15.05.2024, так і на момент розгляду справи на виконання умов Договору, відсутні.
А отже, стягнення заборгованості за Договором у судовому рішенні підтверджує наявність між сторонами невиконаного зобов`язання та обов`язок відповідачки сплатити кошти на користь позивачки в межах процедури виконання судового рішення (виконавчого провадження).
Тому, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом Національного банку України відповідної валюти на день платежу, що у випадку наявності спору між сторонами та його вирішення судом відповідає дню виконання судового рішення, а також приписам частини другої статті 533 ЦК України.
На користь цього висновку свідчить і те, що Велика Палата Верховного Суду вже висновувала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які підлягають стягненню з боржника, вносить двозначність у розуміння суті обов`язку боржника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 761/12665/14).
Водночас при стягненні судом заборгованості в еквіваленті іноземної валюти за курсом Національного банку України на день виконання рішення в судовому рішенні зазначається лише одна сума боргу (в іноземній валюті), а сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається державним / приватним виконавцем на момент здійснення боржником платежу в ході виконання судового рішення (п.64 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2024 у справі № 500/5194/16).
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачки інфляційних втрат та 3 % річних у розмірі на день ухвалення судового рішення суд зазначає таке.
Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості.
Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому три проценти річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.
Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати і три проценти річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові(постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16 і № 646/14523/15, на які посилався заявник у касаційній скарзі).
У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Аналогічний правовий висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц.
Згідно із статтею 1 Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.
Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.
Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає.
Частина 2 статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюється лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.
Разом із тим у випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України інфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 296/10217/15-ц та постанові Верховного Суду від 21.04.2021 по справі №346/4771/16-ц.
Таким чином, оскільки грошове зобов`язання за Договором визначено сторонами у іноземній валюті, то інфляційні втрати не підлягають стягненню.
У зв`язку з чим, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.
Щодо стягнення 3% річних суд зазначає, що оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.
Передбачене частиною 2 статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника.
Отже, 3 % річних, передбачені статтею 625 ЦК України, можуть бути визначені у доларах США та нараховуються виходячи із простроченої суми, вираженої у відповідній грошовій валюті.
У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення.
Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.
Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.219 р. по справі №464/3790/16-ц.
Отже, з огляду на неналежне виконання відповідачкою зобов`язань за Договором, позивачкою правомірно заявлено вимогу про стягнення з відповідачки 3% річних.
Судом встановлено, що сторонами Договором узгоджено рострочку платежу, а саме: не пізніше 15 лютого 2024 року - еквівалент 3000 доларів США; не пізніше 15 березня 2024 року- еквівалент 3000 доларів США; не пізніше 15 квітня 2024 року- еквівалент 3000 доларів США; не пізніше 15 травня 2024 року - еквівалент 3000 доларів США; не пізніше 15 червня 2024 року - еквівалент 3000 доларів США.
Однак, перевіривши розрахунок 3% річних, здійснений позивачкою, судом встановлено, що позивачка здійснила нарахування 3% річних не на прострочену суму боргу за Договором, яка визначена у договорі у доларах США, а на її еквівалент у національній валюті України.
Таким чином, здійснивши перерахунок 3% річних на суму боргу за Договором, яка визначена у договорі у доларах США, з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню 3% річних у розмірі 41 643,29 грн, еквіваленту 943,15 доларів США, виходячи з офіційного курсу Національного банку України (далі - НБУ), що діяв на час ухвалення даного рішення, що становить 44,153 грн за 1 доларів США.
При здійсненні перерахунку 3% річних на суму боргу за Договором судом було враховано узгоджену сторонами договору кінцеву дату повернення кожного окремого платежу та період його прострочення, з урахуванням заявлених позовних вимог щодо визначення кінцевої дати нарахування - дня ухвалення рішення у даній справі.
Так, за період прострочення з 16.02.2024 по 20.05.2026, що становить 825 днів, 3% річних від суми боргу 3000 доларів США становлять (3000 ? 0.03 ? 825 : 365) 203,42 доларів США.
За період прострочення з 16.03.2024 по 20.05.2026, що становить 796 днів, 3% річних від суми боргу 3000 доларів США становлять (3000 ? 0.03 ? 796 : 365) 196,27 доларів США.
За період прострочення з 16.04.2024 по 20.05.2026, що становить 765 днів, 3% річних від суми боргу 3000 доларів США становлять (3000 ? 0.03 ? 765 : 365) 188,63 доларів США.
За період прострочення з 16.05.2024 по 20.05.2026, що становить 735 днів, 3% річних від суми боргу 3000 доларів США становлять (3000 ? 0.03 ? 735 : 365) 181,23 доларів США.
За період прострочення з 16.06.2024 по 20.05.2026, що становить 704 дні, 3% річних від суми боргу 3000 доларів США становлять (3000 ? 0.03 ? 704 : 365) 173,59 доларів США.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що зібраними у справі доказами позовні вимоги підтверджуються в частині стягнення з відповідачки на користь позивачки суми основного боргу за Договором у розмірі 15 000 доларів США та 3 % річних у розмірі 41 643,29 грн.
Згідно платіжних інструкцій при пред`явленні позову до суду та заяви про забезпечення позовних вимог, позивачкою були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 8662,88 грн.
Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір за подачу позову та заяви про забезпечення позову пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (84.08 %) у розмірі 7283,75 грн.
Відповідно до частини 7 статті 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Згідно частини 9 статті 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.
З огляду на зазначене, відсутні підстави для скасування заходів забезпечення позову у даній справі, вжитих ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 12.01.2026 
На підставі викладеного, ке руючись статтями 12, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, - 

УХВАЛИВ:
Позовну заяву  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_1  суму основного боргу за договором купівлі –продажу від 15.01.2024 у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) доларів США та 3 % річних у розмірі 41 643 (сорок одна тисяча шістсот сорок три) грн 29 коп.
Стягнути з  ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 7283 (сім тисяч двісті вісімдесят три) грн 75 коп.
В іншій частині позову - відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до вимог статей 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості щодо учасників справи:
позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ;
відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя - С.М. Лисиченко